ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 677/550/20
Провадження № 22-ц/4820/276/24

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Спірідонової Т.В. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,
секретар судового засідання – Кошельник В.М.,
за участю: прокурора, представника відповідачів – Банашко І.Ю., 
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №677/550/20 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від  17 листопада 2023 року, в складі судді Гладій Л.М., у справі за позовом Хмельницької окружної прокуратури в інтересах Красилівської міської ради Хмельницької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Адреналін плюс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Державна інспекція архітектури та містобудування України, про скасування державної реєстрації права власності,

встановив:

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
У квітні 2020 року заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах Красилівської міської ради Хмельницької області звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати державну реєстрацію права приватної власності на торговельно-розважальний центр по АДРЕСА_1 , загальною площею 1602,9 кв.м., за ОСОБА_1 , що зареєстровано на підставі рішення державного реєстратора Хмельницького бюро технічної інвентаризації Павлюк І.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №30014961 від 13.06.2016 року, номер запису про право власності 14931726; скасувати державну реєстрацію права приватної власності на торговельно-розважальний центр по АДРЕСА_1 , загальною площею 1602,9 кв.м., за ОСОБА_2 , що зареєстровано на підставі рішення приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Шлейник М.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №38521309 від 05.12.2017 року, номер запису про право власності 23738674; скасувати державну реєстрацію права приватної власності на торговельно-розважальний центр по АДРЕСА_1 , загальною площею 1602,9 кв.м., за ТОВ «Адреналін плюс», що зареєстровано на підставі рішення приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Шлейник М.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, №39042774 від 29.12.2017, номер запису про право власності 24234096.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в ході здійснення Старокостянтинівською місцевою прокуратурою процесуального керівництва у кримінальному провадженні №42017241220000010 від 13 квітня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 358 КК України, за фактом використання завідомо підробленого документу декларації про готовність об`єкта до експлуатації встановлено, що у червні 2016 року ОСОБА_1 подала до КП «Хмельницьке бюро технічної інвентаризації» завідомо підроблений документ - декларацію про готовність об`єкта до експлуатації серії ХМ №143142680801 від 17 вересня 2014 року, на підставі якої 08 червня 2016 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на торгівельно-розважальний центр у АДРЕСА_1 , загальною площею 1602,9 кв.м. В подальшому, ОСОБА_1 на підставі договору дарування №1535 від 05 грудня 2017 року відчужила зазначений торгівельно-розважальний центр ОСОБА_3 . Після цього, ОСОБА_3 на підставі рішення засновника №1593 від 26.12.2017, акту приймання – передачі нерухомого майна №1594 від 26.12.2017 відчужив торгівельно-розважальний центр на користь ТОВ «Адреналін плюс». При цьому, згідно з інформацією Державної архітектурно-будівельної інспекції України документи дозвільного чи декларативного характеру про початок виконання будівельних робіт та готовності об`єкта до експлуатації за адресою: АДРЕСА_1 , не видавались. Таким чином, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (засновник ТОВ «Адреналін плюс»), достовірно знаючи про те, що торгівельно-розважальний центр побудований без отримання документів, що надають право на виконання будівельних робіт, без отримання вихідних даних на проектування щодо об`єкта будівництва, декларація про готовність об`єкта до експлуатації серії ХМ №143142680801 від 17.09.2014 уповноваженим органом не видавалась, вказаний об`єкт нерухомості в експлуатацію у встановленому законом порядку не здавався, право власності за ОСОБА_1 зареєстроване на підставі недостовірних документів, об`єкт не прийнятий в експлуатацію, у тому числі, на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, тому, з метою приховування протиправності набуття права власності, упродовж стислого періоду часу здійснили перереєстрацію права власності на згаданий об`єкт, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері (правомірності набуття права власності). Попри те, що органом місцевого самоврядування не надавались дозволи відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, самочинний об`єкт нерухомості розташований на території Красилівської об`єднаної територіальної громади, є об`єктом громадської забудови, який збудований без дозволів, позивач самостійно до суду не звертався, що вказує на його бездіяльність. Оскільки, Красилівська міська рада не здійснює захист інтересів держави у спірних правовідносинах, зметою ефективного захисту порушеного права, відновлення становища, яке існувало до його порушення, прокурор звернувся до суду із вимогами до кожного із суб`єктів, за яким реєструвалось право приватної власності на торгівельно-розважальний центр у АДРЕСА_1 , про скасування державної реєстрації права власності.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2023 року у позові Хмельницької окружної прокуратури в інтересах Красилівської міської ради Хмельницької області в частині вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності відмовлено.
Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2023 року провадження у справі за позовом Хмельницької окружної прокуратури в інтересах Красилівської міської ради Хмельницької області в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адреналін плюс» про скасування державної реєстрації права власності закрито.
Ухвала суду мотивована тим, що спір в частині позовних вимог до ТОВ «Адреналін Плюс» за суб`єктним складом та предметом позову відноситься до юрисдикції господарського судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнення доводів апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що вирішення спору за правилами цивільного судочинства в частині позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а в частині позовних вимог до ТОВ «Адреналін плюс» про скасування державної реєстрації права приватної власності на спірний об`єкт нерухомості в порядку господарського судочинства порушуватиме принцип повноти, всебічності й об`єктивності з`ясування обставин справи, оскільки дослідження того ж самого предмета, а також тих самих підстав позову здійснюватиметься судами різних юрисдикцій. При цьому, підставою звернення прокурора з позовом до суду стала реєстрація права власності на торгівельно-розважальний комплекс по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . В подальшому зазначений об`єкт було подаровано ОСОБА_2 , який відчужив його для ТОВ «Адреналін плюс». Звернення з позовними вимогами до ТОВ «Адреналін плюс» не буде ефективним способом захисту, оскільки призведе до пред`явлення ще одного позову до фізичних осіб для повного усунення порушень містобудівного законодавства. Апелянт вважає, що справа в цілому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а висновок суду першої інстанції про її належність до господарської юрисдикції є помилковим та не відповідає принципу правової визначеності.

Процесуальні дії апеляційного суду
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15 грудня 2023 року апеляційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 22 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури та ухвалою суду від 22 грудня 2023 року справу призначено до розгляду.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
В судовому засіданні представник апелянта – прокурор Грамчук Т.А. вимоги апеляційної скарги підтримала, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції.
Представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Адреналін плюс» – адвокат Банашко І.Ю. проти вимог апеляційної скарги заперечила, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили. 
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Мотивувальна частина
Встановлені фактичні обставини справи 
Встановлено, що згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №200065840 від 12 лютого 2020 року), державним реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації Павлюк І.І., на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації серії ХМ №143142680801 від 17 вересня 2014 року, 13 червня 2016 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30014961 від 13 червня 2016 року, згідно з яким за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на торгівельно-розважальний центр по АДРЕСА_1 , загальною площею 1602,9 кв.м. (номер запису про право власності 14931726).
В подальшому, ОСОБА_1 на підставі договору дарування №1535 від 05 грудня 2017 року відчужила торгівельно-розважальний центр по АДРЕСА_1 , загальною площею 1602,9 кв.м., для ОСОБА_2 (номер запису про право власності 23738674), що підтверджується інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 200065840 від 12 лютого 2020 року,
Згідно з рішенням засновника №1593 від 26 грудня 2017 року, акту прийому передачі нерухомого майна №1594 від 26 грудня 2017 року, ОСОБА_2 відчужив торгівельно-розважальний центр по АДРЕСА_1 , загальною площею 1602,9 кв.м., для ТОВ «Адреналін плюс» (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 200065840 від 12 лютого 2020 року).
Таким чином, на даний момент власником зазначеного вище торгівельно-розважального центру є ТОВ «Адреналін плюс».

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог до ТОВ «Адреналін плюс», суд першої інстанції виходив з того, що спір у вказаній частині за суб`єктним складом та предметом відноситься до юрисдикції господарського судочинства.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У статті 124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.
За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Судова юрисдикція – це інститут права, покликаний розмежовувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства – цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Предметна юрисдикція – це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.
У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Згідно з частиною першою статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 591/5242/18 вказано, що критеріями розмежування судової юрисдикції, зокрема господарської та цивільної юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад учасників правовідносин, зміст їх прав та обов`язків, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ та/або спорів. 
Отже, розмежування компетенції судів з розгляду спорів здійснене відповідно до їх предмета та суб`єктного складу учасників. У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи-підприємці, про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів розглядаються господарськими судами.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
В даній справі, предметом позову є, зокрема, вимоги Хмельницької окружної прокуратури в інтересах Красилівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адреналін плюс» про скасування державної реєстрації права приватної власності на торговельно-розважальний центр у АДРЕСА_1 , загальною площею 1602,9 кв.м., за ТОВ «Адреналін плюс», що зареєстровано на підставі рішення приватного нотаріуса Красилівського районного нотаріального округу Шлейник М.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 39042774 від 29.12.2017 (номер запису про право власності 24234096).
Тобто учасниками даного спору є держава, від імені якої звернулась прокуратура, та юридична особа.
Враховуючи викладене, спір в цій частині є спором про порушення права та законного інтересу позивача в інтересах Красилівської міської ради з боку юридичної особи ТОВ «Адреналін плюс», зокрема щодо державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості.
Отже, з огляду на суб`єктний склад сторін, спір в частині вирішення вказаних позовних вимог віднесений до юрисдикції господарських судів, що виключає її розгляд у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства.
Посилання апелянта на те, що позовні вимоги до ТОВ «Адреналін плюс» мають розглядатися в одному провадженні разом із позовними вимогами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації права власності, оскільки вони є однорідними, нерозривно пов`язаними між собою, є безпідставними, оскільки приписи частини четвертої статті 188 ЦПК України унеможливлюють розгляд в одному провадженні вимог, які за предметом належать до юрисдикції різних судів.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі, оскільки спір в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися в порядку господарського судочинства.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.
Отже, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Висновки суду апеляційної інстанції 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов’язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена відповідно до норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури залишити без задоволення.
Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 17 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 23 січня 2024 року.

Судді: Т.В. Спірідонова

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко