УХВАЛА
 
27 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 640/494/18
провадження № 61-15537ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Сердюка В. В.,
 
розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Мегабанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору поруки,
 
В С Т А Н О В И В :
11 січня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - ПАТ «Мегабанк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором від 21 червня 2017 року № 15П/2017, що станом на 01 грудня 2017 року становить 157 866,94 грн; стягнути з ОСОБА_2 , як солідарного боржника, за договором поруки від 07 липня 2017 року на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором від 21 червня 2017 року № 15П/2017, укладений між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 , яка станом на 01 грудня 2017 року становить 157 866,94 грн; стягнути з ОСОБА_3 , як солідарного боржника із  ОСОБА_1 , за договором поруки від 07 липня 2017 року, на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором від 21 червня 2017 року № 15П/2017, укладений між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 , що станом на 01 грудня 2017 року становить 157 866,94 грн.
19 червня 2020 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ПАТ «Мегабанк» про визнання недійсним договору поруки, укладений 07 липня 2017 року між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_2 .
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2020 року, залишене без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року, первісний позов задоволено частково.
Стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором від 21 червня 2017 року № 15П/2017, яка станом на 01 грудня 2017 року становить 157 866,94 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Мегабанк» сплачений судовий збір у розмірі 1 184,00 грн з кожної.
В іншій частині позову відмовлено.
Зустрічний позов задоволено.
Визнано недійсним договір поруки, укладений 07 липня 2017 року між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_2 .
Стягнено з ПАТ «Мегабанк» на користь ОСОБА_2 витрати зі сплати судового збору за подання зустрічного позову у розмірі 768,40 грн.
У жовтні 2023 року Акціонерне товариство «Мегабанк» (далі - АТ «Мегабанк») засобами поштового зв`язку направило до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 жовтня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 27 листопада 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.
Недоліки усунено.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, судовий збір сплачений.
Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає таке: суди попередніх інстанцій не застосували правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 03 лютого 2022 року у справі № 758/10335/16-ц, провадження № 61-17055св21, від 31 березня 2021 року у справі № 910/18600/19, від 26 листопада 2020 року у справі № 910/18618/19, від 01 грудня 2020 року у справі № 910/18423/19, від 02 грудня 2020 року у справі № 910/18056/19, від 09 грудня 2020 року у справі № 910/18310/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 910/18599/19, від 23 грудня 2020 року у справі № 910/18023/19, від 16 березня 2021 року у справі № 910/17988/19, від 16 березня 2021 року у справі № 910/18603/19, від 29 травня 2023 року у справі № 756/10782/19, провадження № 61-2156св23, від 11 січня 2020 року у справі № 761/22687/17, провадження № 61-6502св19, від 04 червня 2019 року у справі № 3911/1171/18, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17, провадження № 12-173гс18, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, провадження № 14-499цс19, у постанові Верховного Суду України від 29 квітня 2014 року у справі № 3-11гс14.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підставу, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття провадження у справі.
Касаційну скаргу подано з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2023 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року. 
Витребувати із Кіровського районного суду м. Дніпропетровська матеріали цивільної справи № 640/494/18 за позовом ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              А. С. Олійник
В. М. Ігнатенко
В. В. Сердюк