ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

4 січня 2024 року                                                                                
м. Чернівці
справа № 2-157/2011
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Одинака О. О. 
суддів Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.
секретар Паучек І. І.

позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»
  
відповідач  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

апеляційна скарга Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє Петрович Юлія Федорівна, на ухвалу Садгірського районного суду міста Чернівці від 03 листопада 2023 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Байцар Л. В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина
Короткий зміст вимог заяви
У листопаді 2023 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») звернулося до суду з заявою. Просив виправити  описку в заочному рішенні Садгірського районного суду міста Чернівці від 06 травня 2011 року та викласти частину другу резолютивної частини рішення суду в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» суму боргу за кредитним договором № 556 від 22 грудня 2006 року в розмірі 8288 Євро 18 центів (за курсом НБУ 89991 гривень 31 копійка), судові витрати за сплату державного мита та за оплату інформаційного забезпечення суду в розмірі 1019 гривень 91 копійка».
Позивач також просив виправити помилку у виконавчому листі у справі № 2-157/2011, виданому на виконання рішення суду від 06 травня 2011 року, в частині зазначення резолютивної частини рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» суми боргу за кредитним договором № 556 від 22 грудня 2006 року в розмірі 8288 Євро 18 центів (за курсом НБУ 89991 гривень 31 копійка), судові витрати за сплату державного мита та за оплату інформаційного забезпечення суду в розмірі 1019 гривень 91 копійка та у виконавчому листі у справі № 2-157/2011, виданому на виконання рішення суду від 06 травня 2011 року, в частині зазначення резолютивної частини рішення щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Ощадбанк» суми боргу за кредитним договором № 556 від 22 грудня 2006 року в розмірі 8288 Євро 18 центів (за курсом НБУ 89991 гривень 31 копійка), судові витрати за сплату державного мита та за оплату інформаційного забезпечення суду в розмірі 1019 гривень 91 копійка.
Заяву обґрунтовував тим, що заочним рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 06 травня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором № 556 від 22 грудня 2006 року у сумі 89991 гривень 31 копійка та судові витрати за сплату державного мита та за оплату інформаційного забезпечення суду в сумі 1019 гривень 91 копійка.
Вважав, що в резолютивній частині рішення судом було допущено описку та помилки в виконавчих листах, виданих на виконання такого рішення, оскільки згідно позовних вимог банк просив стягнути з відповідачів на його користь борг за кредитом в розмірі 8288 Євро 18 центів, проте суд стягнув таку заборгованість не у відповідності до заявлених вимог банку в Євро, а в гривнях.
Отже, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та порушив принцип диспозитивності, передбаченого статтею 11 ЦПК України.
Також стягнення заборгованості не у валюті зобов`язання, а лише в його гривневому еквіваленті станом на дату подання позову, наносить банку збитки, оскільки курс Євро щодо гривні є змінним та значно зріс порівняно із 2011 роком.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Садгірського районного суду міста Чернівці від 03 листопада 2023 року відмовлено у задоволенні заяви АТ «Державний ощадний банк України» про виправлення описки в заочному рішенні Садгірського районного суду міста Чернівці від 06 травня 2011 року.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в рішенні Садгірського районного суду міста  Чернівці від 06 травня 2011 року відсутні будь-які помилки та описки. 
Висновок суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 556 від 22 грудня 2006 року у розмірі 89991 гривні 31 копійки та судових витрат є вирішенням заявлених позивачем позовних вимог, та відповідно ухвалення іншого за змістом судового рішення буде порушувати принцип правової визначеності, на якому неодноразово наголошував у своїй практиці Європейський суд з прав людини.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України», в інтересах якого діє Петрович Ю. Ф., просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити його заяву в повному обсязі.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Судом в резолютивній частині заочного рішення від 05 травня 2011 року було допущено описку та помилки в виконавчих листах, виданих на виконання такого рішення, оскільки згідно позовних вимог банк просив стягнути з відповідачів на його користь борг за кредитом в розмірі 8288 Євро 18 центів, проте суд стягнув таку заборгованість не у відповідності до заявлених вимог банку в Євро, а в гривнях.
Обґрунтованість вимог банку та задоволення судом стягнення суми заборгованості в Євро підтверджує те, що судом в мотивувальній частині рішення встановлено, що заборгованість відповідача перед банком складає 8288 Євро 18 центів.
Суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та порушив принцип диспозитивності, передбаченого статтею 11 ЦПК України.
Стягнення заборгованості не у валюті зобов`язання, а в його гривневому еквіваленті станом на дату подання позову, наносить банку збитки, оскільки курс Євро щодо гривні є змінним та значно зріс порівняно із 2011 роком.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Інша сторона не подавала відзив на апеляційну скаргу.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
ВАТ «Ощадбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідачів на його користь солідарно заборгованість за кредитним договором № 556 від 22 грудня 2006 року в розмірі 89991 гривня 31 копійка.

Обгрунтовував позов тим, що згідно укладеної та в установленому порядку підписаної кредитної угоди № 556 про надання споживчого кредиту від 22 грудня 2006 року, ОСОБА_1 отримав в Чернівецькому обласному управлінні ВАТ «Ощадбанк» кредит в розмірі 10090 Євро на термін до 28 листопада 2013 року.
Відповідно до умов та положень пункту 3.3.5 кредитного договору відповідач зобов`язувався забезпечити повернення одержаного кредиту на умовах, передбачених кредитним договором та щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом не пізніше останнього робочого дня кожного місяця відповідно до графіку погашення. 
В забезпечення виконання позивальником умов кредиту між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 976 від 22 грудня 2006 року.
Відповідач протягом дії кредитного договору систематично порушував умови договору. 
Станом на 27 січня 2010 року заборгованість відповідача за процентами перед Банком складала 8 288 Євро 18 центів.
Заочним рішенням Садгірського районного суду міста Чернівці від 06 травня 2011 року задоволено позов ВАТ «Ощадбанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 556 від 22 грудня 2006 року у сумі 89991 гривень 31 копійка та судові витрати за сплату державного мита та за оплату інформаційного забезпечення суду в сумі 1019 гривень 91 копійка.
Згідно з листом Садгірського районного суду міста Чернівці № 9331 від 03 листопада 2023 року матеріали цивільної справи за ЄУН № 2-157/2011 знищені відповідно до акту № 3 від 18 липня 2022 року про вилучення для знищення документів, не віднесених до Національного архівного фонду.
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвали описки чи арифметичні помилки.
Положення вказаної статті передбачають можливість після ухвалення судового рішення у справі усунути в ньому помилки технічного (неюридичного) характеру - описки та очевидні арифметичні помилки. Виходячи із системного аналізу приписів ЦПК України описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер і можуть ускладнити виконання рішення. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року в справі № 300/765/15-ц (провадження № 61-7654св20) вказано, що «судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його прав осудності».
У постанові Верховного Суду від 29 серпня 2022 року в справі № 756/9381/18 зазначено про те, що виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть судового рішення.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що із змісту заочного рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від травня 2011 року не вбачається наявність в ньому помилок технічного (неюридичного) характеру та очевидні арифметичні помилки.
Аргументи, викладені представником банку в заяві про виправлення описки, фактично зводяться до незгоди з сумою стягнутої з  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором № 556 від 22 грудня 2006 року, що не може вважатися опискою у розумінні статті 269 ЦПК України.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити те, що як вбачається зі змісту заочного рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від травня 2011 року, АТ «Ощадбанк»  за результатами розгляду його позовної заяви просив стягнути солідарно з відповідачів спірну заборгованість саме в гривнях та в тому ж розмірі, який зазначено в резолютивній частині судового рішення від 06 травня 2011 року. 
Враховуючи зазначене та беручи до уваги відсутність підстав, з якими положення процесуального закону пов`язують внесення виправлень у судове рішення, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови  у задоволенні заяви АТ «Ощадбанк»  про виправлення описки у заочному рішенні Садгірського районного суду міста Чернівці від 06 травня 2011 року.
Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в ухвалі від 25 квітня 2023 року у справі №  910/15190/20.
Враховуючи те, що судом першої інстанції вимоги АТ «Державний ощадний банк України» про виправлення помилок у виконавчих листах не були вирішені, банк має право на звернення до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення стосовно вказаних вимог заяви.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Враховуючи наведене вище, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу - залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.
Ухвалу Садгірського районного суду міста Чернівці від 03 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повна постанова складена 04 січня 2024 року.

Головуючий                                                 Олександр ОДИНАК

Судді:                                                          Мирослава КУЛЯНДА
               
                                                               Наталія ПОЛОВІНКІНА