Справа № 461/27/24                                 Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф. 
Провадження № 33/811/326/24                 Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 березня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Демченка В. О., представника Львівської митниці Зирянова О. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Демченка В.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 лютого 2024 року, 

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості вилученого товару, що становить 288 596, 52 грн., з конфіскацією та передачею в Збройні Сили України, а саме Військовій частині НОМЕР_1 , вилученого згідно з протоколом про порушення митних правил товару.
Відповідно до постанови суду, 06.10.2023 в зону митного контролю пункту пропуску «Грушів - Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці у напрямку в`їзд в Україну смугою руху «червоний коридор» в`їхав транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 / НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , яким переміщувався товар: «Легковий автомобіль вживаний: марка PORSHCHE CAYENNE, ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення 2013» та «Легковий автомобіль вживаний: марка AUDI Q7, ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_5 , календарний рік виготовлення 2017».
Як підставу для переміщення вказаного товару ОСОБА_1 до митного контролю подав наступні документи:
- дві митні декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 06.10.2023 року;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (TEXAS CERTIFICATE OF TITLE) № НОМЕР_6 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (CERTIFICATE OF TITLE FOR A VEHICLE) № НОМЕР_7 ;
- лист-прохання Благодійної організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Справедливе суспільство» без номера та дати.
Відповідно до митних декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, на адресу Благодійної організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Справедливе суспільство» (код ЄДРПОУ 39409432) переміщуються товари гуманітарної допомоги: «Легковий автомобіль вживаний: марка PORSHCHE CAYENNE, ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення 2013» та «Легковий автомобіль вживаний: марка AUDI Q7, ідентифікаційний номер кузова № НОМЕР_5 , календарний рік виготовлення 2017», відправником якої зазначений ОСОБА_1 .
Під час здійснення митного контролю встановлено, що фактичним відправником товару з території Євросоюзу є компанія «Baltspeda, UAB» (Baltijos ave. 117-109, LT-93221 Klaipeda). З метою перевірки законності переміщення вказаних транспортних засобів через митний кордон України 09.10.2023 Львівською митницею скеровано лист №7.4/20-01/14/25902 до компанії «Baltspeda, UAB».
10.10.2023 на лист Львівської митниці засобами електронного зв`язку отримано відповідь від компанії «Baltspeda, UAB», а також копії документів, що були підставою для експорту вказаних транспортних засобів з території Євросоюзу, а саме:
а) щодо транспортного засобу «Легковий автомобіль вживаний: марка PORSHCHE CAYENNE, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення 2013»: митна декларація Республіки Литви №23LTLC0100EK2BE217; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номера від 05.10.2023; рахунок-фактура (Invoice) №2393 від 24.07.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (TEXAS CERTIFICATE OF TITLE) № НОМЕР_6 .
Відповідно до отриманих документів, вказаний транспортний засіб переміщується на адресу ОСОБА_2 , відправником його є компанія «Baltspeda, UAB», продавцем компанія «COPART SOLD THROUGHCOPART», а його вартість становить 5498,00 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 201345,56 гривень;
б) щодо транспортного засобу «Легковий автомобіль вживаний: марка AUDI Q7, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_5 , календарний рік виготовлення 2017»: митна декларація Республіки Литви №23LTLU900000116D01; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номера від 05.10.2023; рахунок-фактура (Invoice) №249471 від 28.07.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (CERTIFICATE OF TITLE FOR A VEHICLE) № НОМЕР_7 .
Відповідно до отриманих документів, вказаний транспортний засіб переміщується на адресу ОСОБА_2 , відправником його є компанія «Baltspeda, UAB», продавцем компанія «COPART SOLD THROUGHCOPART», а його вартість становить 10263,00 долари США, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 375847,48 гривень.
Від надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився.
Враховуючи викладене, встановлено, що ОСОБА_1 , як підставу для ввезення на митну територію України товарів, подав до митного контролю митні декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товарів, їх кількості та вартості, а також характеру вантажу (під виглядом товарів, які переміщувалися у митному режимі імпорт, заявив їх як вантажі гуманітарної допомоги).
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митного органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника і одержувача товарів, їх кількості та вартості, а також характеру вантажу.
Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 483 МК України.
Не погоджуючись із постановою суду, захисник Демченко В.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що розгляд справи проводився у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 09.02.2024 року. Зазначає, що відомості, зазначені ОСОБА_1 в поданих деклараціях, містять правдиву інформацію щодо відправника та отримувача товарів, оскільки останній після купівлі транспортних засобів отримав їх в порту міста Клайпеда (Литовської Республіки) та транспортував їх до України для передачі Благодійній організації «Всеукраїнський благодійний фонд «Справедливе суспільство». Звертає увагу, що вказані транспортні засоби не заявлялись та не переміщувались ОСОБА_1 у митному режимі імпорт, а були задекларовані як гуманітарна допомога в передбаченому законом порядку. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції жодним чином не мотивував передачу транспортних засобів військовій частині НОМЕР_1 , а не військовій частині НОМЕР_8 , яка була початковим набувачем благодійної допомоги, про що прямо вказано в листі БО «ВБФ «Справедливе суспільство».
Заслухавши доводи захисника Демченка В.О. , який підтримав апеляційну скаргу, думку представника Львівської митниці Зирянова О. Ю., який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного. 
З огляду на те, що розгляд справи проводився у відсутності ОСОБА_1 та його захисника, копію оскаржуваної постанови захисник отримав 09.02.2024 року, а апеляційну скаргу подав 15.02.2024 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому його слід поновити.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил №1445/20900/23 від 18.10.2023; копією контрольного талону серії ТЕС номер 893003 для проходження по «червоному коридору»; копією митної декларації про перелік товарів, що визначаються гуманітарною допомогою; описом вилучених предметів, затриманих у справі про ПМП №1445/20900/23; доповідною запискою, які в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного порушення митних правил.
Вищенаведені докази доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими, зокрема, з них вбачається факт вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом поданням митному органу, як підстави для його переміщення, документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товарів, їх кількості та вартості.
Протокол про порушення митних правил відповідає вимогам ст. 494 МК України щодо його змісту.
Диспозицією ч. 1 ст. 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Основним безпосереднім об`єктом правопорушення за даною нормою закону є встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною вказаного адміністративного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю, серед іншого, це їх переміщення через митний кордон з поданням до митного органу України як підстави для переміщення предметів підроблених документів або таких, що одержані незаконним шляхом, містять неправдиві дані чи є підставою для переміщення інших предметів.
Суб`єктивна сторона, враховуючи приписи ч. 1 ст. 458 МК України, передбачає наявність умислу чи необережності. При цьому, для кваліфікації дій за ст. 483 МКУ не мають значення мотив і мета їх учинення, а також те, чи настали від цього шкідливі наслідки.
Доводи апелянта про те, що відомості, зазначені ОСОБА_1 в поданих деклараціях, містять правдиву інформацію щодо відправника та отримувача товарів, вважаю необґрунтованими з огляду на наступне.
Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подав до митного контролю дві митні декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, в яких зазначив, що відправником гуманітарної допомоги є ОСОБА_1 , а отримувачем БФ «Справедливе суспільство».
Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що компанія «Baltspeda, UAB», у відповідь на запит Львівської митниці №7.4/20-01/14/25902 від 09.10.2023, надіслала митному органу копії документів, що були підставою для експорту вказаних транспортних засобів з території Євросоюзу, з яких вбачається, що вказані транспортні засоби переміщуються на адресу ОСОБА_2 , їхнім відправником є компанія «Baltspeda, UAB», а продавцем компанія «COPART SOLD THROUGHCOPART», що суперечить відомостям, зазначеним ОСОБА_1  в деклараціях про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою.
Крім того, митними органами Республіки Литви листом № (1.50Mr/20-05)3BE-8701 від 29.11.2023 (лист Держмитслужби № 30423/11 від 30.11.2023) засобами електронної пошти повідомлено, що 05.10.2023 року було оформлено транзитні митні декларації на підставі долучених до листа документів:
а) щодо транспортного засобу «Легковий автомобіль вживаний: марка PORSHCHE CAYENNE, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення 2013»: митна декларація Республіки Литви №23LTLC0100EK2BE217; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номера від 05.10.2023; рахунок-фактура (Invoice) №2393 від 24.07.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (TEXAS CERTIFICATE OF TITLE) № НОМЕР_6 ;
б) щодо транспортного засобу «Легковий автомобіль вживаний: марка AUDI Q7, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_5 , календарний рік виготовлення 2017»: митна декларація Республіки Литви №23LTLU900000116D01; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) без номера від 05.10.2023; рахунок-фактура (Invoice) №249471 від 28.07.2023; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (CERTIFICATE OF TITLE FOR A VEHICLE) № НОМЕР_7 .
При цьому, в листі зазначено, що в митних органах Литовської Республіки вказані автомобілі в якості гуманітарної допомоги заявлені не були.
Крім того, відповідно до п.8 ч.1 ст.336, п.3 ч.1 ст.491, п.6 ч.1 ст.565 МК України, митним органом було отримано інформацію в листі Держмитслужби, яка власне і підтверджує факт вивезення з території Євросоюзу товару за експортними деклараціями митних органів Республіки Польщі (MRN).
Відповідно до зазначених декларацій, транспортні засоби в дату перетину митного кордону Польща-Україна було вивезено з митної території Євросоюзу в якості товару, а не гуманітарної допомоги.
Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що  ОСОБА_1 , як підставу для ввезення на митну територію України товарів, подав до митного контролю митні декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача товарів, а також характеру вантажу (під виглядом товарів, які переміщувалися у митному режимі імпорт, заявив їх як вантажі гуманітарної допомоги).
Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що вказані транспортні засоби не заявлялись та не переміщувались ОСОБА_1 у митному режимі імпорт, а були задекларовані як гуманітарна допомога в передбаченому законом порядку, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про гуманітарну допомогу», гуманітарна допомога - цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, виникненням надзвичайного стану, зокрема внаслідок стихійного лиха, аварій, епідемій і епізоотій, екологічних, техногенних та інших катастроф, які створюють загрозу для життя і здоров`я населення, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб, а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.
Донори гуманітарної допомоги - юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України або іноземної держави, та фізичні особи, що перебувають в Україні або за її межами, які добровільно надають гуманітарну допомогу отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за її межами.
Положеннями ч. 1 ст. 287 МК України визначено, що при ввезенні (пересиланні) на митну територію України товари, визначені відповідно до Закону України "Про гуманітарну допомогу" Комісією з питань гуманітарної допомоги при Кабінеті Міністрів України як гуманітарна допомога, звільняються від оподаткування ввізним митом. 
В абзаці 2 пп.1 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.03.2022 року за № 379 «Про особливості здійснення гуманітарної допомоги, яка перевозиться залізничним транспортом в умовах воєнного стану» дане визначення гуманітарної допомоги, та такою визнаються товари, щодо яких у товаро-супровідних та/або перевізних документах міститься відповідний запис про приналежність такого товару до гуманітарної допомоги.
При цьому, відповідно до абз. 1 ст. 3 ЗУ «Про гуманітарну допомогу» підставою для започаткування процедури визнання допомоги гуманітарною є письмова пропозиція донора про її надання. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи відсутня будь-яка письмова пропозиція донора, яким за версією сторони захисту є ОСОБА_1 , про надання гуманітарної допомоги, а у жодних товаро-супровідних та/або перевізних документах на транспортні засоби не містилось відповідних записів про приналежність такого товару до гуманітарної допомоги, окрім декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою.
Враховуючи наведене, заслуговують на увагу доводи представника митного органу про те, що ОСОБА_1 , заявивши під виглядом товарів, які переміщувалися у митному режимі імпорт, їх як вантажі гуманітарної допомоги, з огляду на відсутність відповідних записів про їхню приналежність до гуманітарної допомоги у будь-яких товаросупровідних документах, а також наявності інвойсів із зазначенням ціни транспортних засобів, що не зазначається при декларуванні гуманітарної допомоги, хотів уникнути оподаткування ввізним митом.
В даному конкретному випадку ОСОБА_1 необхідно було ввезти на територію України транспортні засоби в передбаченому законом порядку із сплатою ввізного мита, оскільки лише після цього останній міг бути донором гуманітарної допомоги та надати її безпосередньо благодійному фонду.
Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. 
На підставі наведених доказів, суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 50% вартості товару, який був предметом порушення митних правил, а саме 288 596, 52 гривень, конфіскації та передачі в Збройні Сили України, а саме Військовій частині НОМЕР_1 , вилученого згідно з протоколом №1445/20900/23 від 18.10.2023 року товару. За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_1 стягнення сприяє досягненню визначеній у ст. 23 КУпАП мети адміністративних стягнень. 
Суд апеляційної інстанції не бере до уваги покликання сторони захисту на те, що суд першої інстанції жодним чином не мотивував передачу транспортних засобів військовій частині НОМЕР_1 , оскільки в матеріалах справи наявний лист Головного управління розвідки Міністерства оборони України про прохання передати на безоплатній основі для потреб Головного управління розвідки МОУ на баланс військової частини НОМЕР_1 вказані автомобілі, що і зазначено у оскаржуваній постанові.
При цьому, вказане відноситься до дискреційних повноважень суду, а в матеріалах справи відсутній лист військової частини НОМЕР_8 , яким би підтвердилась необхідність військової частини саме у зазначених транспортних засобах.
З огляду на це, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є доведеною в повному обсязі, та на нього накладене стягнення у межах санкції статті, а тому постанова Галицького районного суду м. Львова від 01 лютого 2024 року є законною та обґрунтованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні. 
Керуючись ст. 530 МК України, ст. 294 КУпАП України,

постановив:

поновити захиснику Демченку В.О. строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 01 лютого 2024 року. 
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 01 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Демченка В.О. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського 
апеляційного суду Головатий В. Я.