УХВАЛА

26 лютого 2024 року 
м. Київ
справа №202/1727/18
адміністративне провадження № К/990/3384/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Стеценка С.Г.,
суддів: Тацій Л.В.,  Коваленко Н.В., 
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення та роз`яснення ухвали Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 202/1727/18 за позовом ОСОБА_1 до Комунального Закладу "Обласний центр медико-соціальної експертизи" Дніпропетровської обласної ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
19 лютого 2024 року через підсистему «Електронний Суд» до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій заявник просить Суд: 
«ухвалити додаткове рішення, в частині аргументів заявника з приводу яких досліджувалися докази щодо потреби надсилання скоригованої позовної заяви сторонам по справі, як що на першій сторінці цієї заяви є докази надання та наявності у відповідних учасників справи цієї скоригованої позовної заяви; 
ухвалити додаткове рішення, в частині аргументів заявника з приводу яких досліджувалися докази щодо потреби надсилання скоригованої позовної заяви учасникам справи за первісним позовом позивача, які не є учасниками справи; 
роз`яснити чи є достатнім доказом наявність на першій сторінці скоригованої позовної заяви печатки щодо події надання: - Дніпропетровському окружному адміністративному суду, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Комунальному закладу «Обласний центр медико-соціальної експертизи» Дніпропетровської облдержадміністрації департаменту охорони здоров`я України (МСЕК № 3) скоригованої позовної заяви;
роз`яснити, яким положенням Закону регулюється надсилання скоригованої позовної заяви учасникам справи за первісним позовом позивача, які не є учасниками справи.»
Розглянувши подану позивачем заяву, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Згідно із частиною третьою статті 254 КАС України  суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця.
Як вбачається, ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі №202/1727/18.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Суд зазначає, що роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення та постановлення додаткового рішення цим же судом.
Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.
Указана стаття КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення для усунення такого недоліку як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.
При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню й без такого роз`яснення його важко виконати або існує значна ймовірність неправильного його виконання.
Водночас в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Отже, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим, як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, хто буде здійснювати його виконання, й, при цьому, саме можливість примусового виконання рішення як така є однією з умов подання заяви про його роз`яснення.
Таким чином, у відповідності до імперативних положень статті 254 КАС України, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню, тобто таке рішення, яким суд розв`язав спір по суті, якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин, але не те, яке ухвалене з процесуальних питань, що не стосуються суті спору, який виник між сторонами у справі, й лише вказує на ту чи ту процесуальну дію, вчинену судом у межах наданих йому повноважень.
Аналогічна правова позиція щодо застосування статті 254 КАС України, викладена в ухвалах Верховного Суду від 29 грудня 2022 року у справі №140/4723/22, від 14 лютого 2023 року у справі №640/17351/19, тощо.
Враховуючи вказане, оскільки ухвала Верховного Суду про відмову у відкритті касаційного провадження не є судовим рішенням, яким суд розв`язав спір по суті і яке підлягає примусовому виконанню, у Верховного Суду відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .
Також Верховний Суд звертає увагу позивача на те, що механізм, визначений  статтею 254 КАС України, не може використовуватися, якщо особа, яка бере участь у справі, не погоджується із мотивацією судового рішення, або бажає здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин. Позивач не позбавлений можливості повторного звернення до адміністративного суду з позовом в порядку, встановленому законом (частина восьма статті 169 КАС України).
Вирішуючи, чи є у цій справі підстави для ухвалення додаткових судових рішень, про які просить позивач, Суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
У постанові Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №1540/4122/18 зазначено, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги.
За змістом частини першої статті 252 КАС України підставою для ухвалення додаткового рішення може бути неухвалення судом рішення щодо однієї з позовних вимог, якщо щодо решти вимог, заявлених у позові, рішення ухвалено. Додаткове рішення необхідне також у тих випадках, коли відповідь суду не відповідає обсягу поставленого питання або ж спосіб судового захисту викладений неповно.
Отже, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі вимоги позивача, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу цих позовних вимог досліджувалися докази.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 9901/118/19 зазначено, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Стаття 252 КАС України передбачає можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення (постанови чи ухвали) з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у постанові чи ухвалі.
Обґрунтування вказаної заяви про ухвалення додаткового судового рішення зводиться фактично до незгоди з судовим рішенням у справі № 202/1727/18, якими його позов повернуто йому, та ухвалою Верховного Суду від 14 лютого 2024 року, якою відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою позивача на вказані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій.
Заява позивача не містить вказівки на недоліки ухвали Верховного Суду    від 14 лютого 2024 року, які б могли бути усунуті в порядку, передбаченому пунктом 1 частини першої статті 252 КАС України.
Отже, у цьому випадку відсутні обставини визначені у частині першій статті 252 КАС України для ухвалення додаткового судового рішення.
Керуючись статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення та роз`яснення ухвали Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 202/1727/18.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко
Л.В. Тацій ,
Н.В. Коваленко,
Судді Верховного Суду