УХВАЛА
 
14 березня 2024 року
м. Київ
справа № 299/2363/22
провадження № 61-1186ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок Катерина Василівна, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2024 року представник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16 березня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року у вищевказаній справі.
Верховний Суд ухвалою від 05 лютого 2024 року залишив касаційну скаргу без руху та надав строк для усунення недоліків, а саме для надання доказів сплати судового збору та для надання доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.
01 березня 2024 року Верховний Суд отримав від заявника матеріали на виконання вимог ухвали від 05 лютого 2024 року, якими недоліки касаційної скарги не усунуті у повному обсязі.
Залишаючи касаційну скаргу без руху, суд касаційної інстанції вказав, що заявнику належить надати до суду докази сплати судового збору у повному обсязі та докази поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Так заявник зауважив, що за вимогою майнового характеру ціна позову у справі становила 61 407,00 грн, а тому враховуючи також вимогу немайнового характеру судовий збір ним був сплачений у повному обсязі.
Враховуючи такі доводи, суд дійшов висновку про те, що в частині сплати судового збору вимоги ухвали Верховного Суду від 05 лютого 2024 року виконані.
Водночас, заявник не усунув у повному обсязі недоліки касаційної скарги стосовно обґрунтування підстав поновлення строку на касаційне оскарження.
На виконання вимог ухвали представник ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 надає до суду заяву, в обґрунтування якої посилається на те, що в матеріалах справи містяться два супровідні листи від 20 листопада 2023 року та від 21 листопада 2023 року про направлення копій постанов учасникам справи. Водночас, заявник зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту отримання копій судових рішень учасниками справи. З метою отримати копію постанови представник заявника звернулася до суду першої інстанції з письмовою заявою про отримання копії постанови Закарпатського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року, яка була зареєстрована судом 28 грудня 2023 року за № 2363. 
Згідно з приписами статей 12, 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Аналізуючи надані заявником докази, суд встановив, що відповідно до супровідних листів Закарпатського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року та від 21 листопада 2023 року копія постанови Закарпатського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року була направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявник посилається на те, що доказів стосовно отримання поштової кореспонденції, зокрема ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, а з заявою про видачу копії оскаржуваної постанови представник заявника звернулася вже до суду першої інстанції 28 грудня 2023 року.
Суд вважає такі докази в контексті приписів статті 80 ЦПК України недостатніми з огляду на те, що вони не містять вичерпної інформації стосовно наявності чи відсутності у матеріалах справи доказів отримання поштової кореспонденції, зокрема, заявником. Такий факт може бути посвідчений відповідною довідкою суду, в провадженні якого перебуває справа, тощо. Надані до Верховного Суду матеріали не дають підстав для беззаперечного висновку про відсутність інших документів в матеріалах справи, розміщених в хронологічному порядку після супровідних листів, на які посилається заявник. З огляду на особливості касаційного провадження суд не має доступу до повних матеріалів справи на стадії вирішення питання про прийняття касаційної скарги, тому позбавлений можливості власноруч перевірити доводи заявника на підставі доказів у матеріалах справи.
За таких обставин суд не визнає наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними, а тому недоліки касаційної скарги в цій частині ним не усунуті.
Отже, така касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду.
За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
З метою недопущення надмірного формалізму та порушення принципу доступу до правосуддя, враховуючи демонстрування особою готовності усувати недоліки заяви, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків, а саме: для надання доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження або заяви про поновлення строку з зазначенням інших причин пропуску строку, належним чином обґрунтованих доказами.
Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вищевказаних вимог настають наслідки, передбачені процесуальним законом.
Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом. 
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          І. В. Литвиненко