ПОСТАНОВА
іменем України

08 січня 2024 року 	 	справа 160/24422/23	

                              Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
                                        головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                                   судді  Ясенова Т.І., Головко О.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 (суддя Маковська О.В.) про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 25.09.2023 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить зобов`язати нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.11.2018 по 30.08.2023 в сумі 456?632гр.
Позовна заява подана до суду через електронний кабінет представником ОСОБА_2 . До позовної заяви прикладена копія нотаріально посвідченої довіреності на представництво, засвідчена електронним цифровим підписом.  
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 позовна заява повернута. Прийняте рішення суд мотивував тим, що копія довіреності не посвідчена нотаріусом.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить дану ухвалу скасувати. Посилається на безпідставність повернення позовної заяви.
Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене, своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи, законні інтереси. 
Відповідно до частини 1 статті 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права і свобод визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. 
Відповідно до частини 1 статті 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто або через представника.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 59 КАС України, повноваження представника фізичної особи має бути підтверджено довіреністю. 
Відповідно до частини 2 статті 59 КАС України, довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально. 
Відповідно до частини 5 статті 59 КАС України, відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.  
Таким чином, позов може бути поданий як самою фізичною особою, так і її представником.  
На переконання колегії суддів, повернення позовної заяви лише з тієї підстави, що копія довіреності не посвідчена нотаріусом, при тому що копія довіреності засвідчена електронним цифровим підписом представника позивача, що суд під час судового розгляду справи може безпосередньо дослідити оригінал довіреності, - є проявом невиправданого, нерозумного формалізму, який створює штучні перепони у доступі громадянина до суду та порушує принцип верховенства права.  
Крім того, колегія суддів нагадує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 04.12.2019 у справі №826/550/18, що повернення заяв, скарг за наявності процесуальних можливостей перевірити повноваження особи під час розгляду справи ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених в частині 1 статті 2 КАС України.
Колегія суддів переконана що у окружного суду були відсутні підстави повертати позовну заяву. 
Верховний Суд в постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 звернув увагу на те, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до неправомірного обмеження права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суд повинен переконатись в тому, що застосовані заходи не обмежують та не знижують можливості доступу до правосуддя таким чином, що порушується сам зміст цього права. Обмеження буде неспівмірним з положенням стаття 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законну мету та якщо не існує розумної співмірності між застосованими заходами і переслідуваною метою (Уейт і Кеннеді проти Німеччини). Право на доступ до суду буде порушеним, коли регулювання не переслідує мету правової безпеки і належного управління правосуддям, а являє собою бар`єр, який перешкоджає особі добитись розгляду по суті своєї справи (Цалкізіс проти Греції). Надмірний формалізм може суперечити практичному та ефективному праву доступу до суду. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову по суті (Белеш проти Чехії, Волчлі проти Франції). Є порушенням права на доступ до суду, коли норми не переслідують цілі юридичної визначеності та належного здійснення правосуддя, а утворюють перепону, яка перешкоджає вирішенню справи (Карт проти Туреччини, Есім проти Туреччини, Ефстатіу проти Греції).     
Керуючись статтями 241 – 244, 315, 320 – 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

                 Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити. 
Скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 про повернення позовної заяви.
Направити справу для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. 

Постанова набирає законної сили з 08.01.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

                    Головуючий                                                                       А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко