Справа № 343/2389/22 
Провадження № 22-ц/4808/403/24 
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої                        Томин О.О.
суддів:                        Бойчука І.В., Пнівчук О.В.
за участю секретаря        Гудяк Х.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Долинського районного суду від 31 березня 2023 року, ухвалене суддею Лицуром І.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення з роботи, поновлення на роботі,
в с т а н о в и в:
У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення з роботи, поновлення на роботі.
Позовні вимоги мотивовано тим, що з 01 червня 2020 року позивача призначено на посаду інженера з охорони праці у філії «Новороздільські електричні мережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло», а з 16 липня 2020 року переведено на посаду провідного інженера з охорони праці служби з охорони праці цієї філії.
Позивач вказував, що 06 червня 2022 року посадовими особами філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» на нього вчинено психологічний тиск з метою змусити звільнитися з роботи, і того ж дня директором філії ініційовано збори трудового колективу, на яких йому було висловлено недовіру у виробничій співпраці з персоналом філії, а 16 червня 2022 року наказом №3-К-ТМ/НРЕ притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану.
07 червня 2022 року та 01 липня 2022 року його повторно змушували звільнитися з роботи, а після його відмови наказом директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 01 липня 2022 року №56-К/НРЕ його звільнено з роботи у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підставами звільнення стали: повідомлення про необхідність надати пояснення щодо порушення трудової дисципліни, отримане 01 липня 2022 року, службова записка менеджера з охорони праці відділу охорони праці ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 13 червня 2022 року, розпорядження директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 21 червня 2022 року та наказ філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 16 червня 2022 року №3-К-ТМ/НРЕ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
Позивач вважає його звільнення з роботи незаконним, оскільки в організаційній структурі філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» відсутній окремий структурний підрозділ з питань цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, що є порушенням вимог частини другої статті 20 та частини третьої статті 55 Кодексу цивільного захисту України. Зобов`язання і завдання, зазначені у розпорядженні від 21 червня 2022 року, яке стало причиною його звільнення, вважає незаконними, оскільки він не знаходився у прямому підпорядкуванні директора філії і у встановленому порядку не набув відповідних повноважень та відповідальності ні начальника, ні виконувача обов`язків начальника служби з охорони праці.
З урахуванням зазначеного, просив визнати незаконними та скасувати накази філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» №3-К-ТМ/НРЕ від 16 червня 2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та №56-К/НРЕ від 01 липня 2022 року «Про звільнення з роботи», поновити його на посаді провідного інженера з охорони праці служби з охорони праці товариства.
Рішенням Долинського районного суду від 31 березня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у зв`язку з пропуском позивачем без поважних причин строку звернення до суду.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, та невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.
Вказує, що з оскаржуваного Наказу від 16.06.2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » неможливо встановити яке саме порушення він як працівник вчинив, оскільки відсутнє чітке формулювання обставин і суті допущеного ним проступку, підстави прийняття рішення про притягнення його до відповідальності, час вчинення і час виявлення проступку та обґрунтування певного виду стягнення. Обставини у констатуючій частині наказу описані однобічно та не об`єктивно.
Вважає, що директором порушено умови трудового договору та розпорядженням неправомірно передоручено виконувати в повному обсязі окреме доручення ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 06.04.2022 року виключно йому одному. Відповідно до вимог абз. 7 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» організація проведення аудиту охорони праці - це обов`язок роботодавця. Аудит охорони праці підприємства повинна проводити група працівників, які пройшли навчання, склали іспит і отримали сертифікат чи інший документ, а не один працівник, як визначив директор своїм розпорядженням. Крім цього, в цей період на нього директор та менеджер відділу охорони ТОВ «Нафтогаз Тепло» неправомірно поклали значний обсяг робіт з питань цивільного захисту.
В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що він систематично порушував покладені на нього посадовою інструкцією трудові обов`язки. Також, директором порушено п. 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників і в оспорюваному наказі не чітко наведено формулювання підстав звільнення, внаслідок чого розуміння причини звільнення набирає зовсім іншого значення («у зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку» розділовий сполучник «або» неправомірно підмінив єднальним сполучником «та»).
Також судом не враховано його аргументи та докази при розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, що пов`язане із впровадженням карантинних обмежень. Іншими поважними причинами пропуску строків звернення до суду є: відвідування Долинської районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості та рекомендованих центром зайнятості роботодавців; відвідування територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військомату) та проходження військово-лікарської експертизи; відвідування медичних закладів; перебування на стаціонарному лікуванні медичного закладу; регулярні вимкнення електричної енергії з 10 жовтня 2022 року; введення воєнного стану в Україні та періодичні повітряні тривоги; спричинена легка депресія, пов`язана із звільненням з роботи 04 липня 2022 року.
З урахуванням наведеного просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
ТОВ «Нафтогаз Тепло» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначили, що наведені позивачем докази щодо пропуску строків давності жодним чином не пов`язані із впровадженими карантинними обмеженнями. Відключення електричної енергії чи регулярні повітряні тривоги також не охоплюють такий тривалий пропуск строку давності і не стосуються впровадженого карантину. Судом вірно встановлено, що з часу звільнення позивача з роботи (04.07.2022 року) і до звернення в суд з даним позовом (30.12.2022 року) пройшло 180 днів, а зайнятим відвідуванням територіального центру комплектування, лікуванням і медичними обстеження він був протягом 35 днів. Просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 27 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Долинського районного суду від 31 березня 2023 року - без змін.
Постановою Верховного Суду від 10 січня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 27 червня 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Верховний суд зазначив, що при вирішенні спору апеляційним судом не було враховано, що позивач оскаржував наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 16 червня 2022 року (з яким ознайомився 17 червня 2022 року), а також наказ про звільнення з роботи від 01 липня 2022 року (з яким ознайомився 04 липня 2022 року). Позов про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення з роботи, поновлення на роботі подав до суду у 30 грудня 2022 року, тобто під час дії на території України карантину. Отже, безпідставним є висновок апеляційного суду про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску строку, встановленого частиною першою статті 233 КЗпП України.
Натомість, вирішуючи спір та погоджуючись з висновками суду першої інстанції, апеляційний суд не надав повної оцінки доводам та аргументам сторін спору щодо законності/незаконності притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності (з урахуванням наведених у тексті спірного наказу порушень), а також звільнення позивача, формально погодившись з висновками суду першої інстанції про відсутність чіткого формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, а також недоведеність систематичного порушення позивачем покладених на нього посадовою інструкцією обов`язків.
При вирішенні спору суд апеляційної інстанції не виконав вимоги статті 367, 382 ЦПК України, не перевірив рішення суду першої інстанції на предмет законності й обґрунтованості по суті вирішення спору, у мотивувальній частині не навів мотивів відхилення кожного суттєвого аргументу апеляційної скарги та заперечень на неї.
Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, надати правову оцінку доводам і запереченням сторін спору.
В судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 доводи та вимоги поданої апеляційної скарги підтримав.
Представник відповідача – Сагайдак Т.І. щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 з 01 червня 2020 року був прийнятий на роботу в Новороздільські електричні мережі ТОВ «Нафтогаз Тепло» на посаду інженера з охорони праці, а 16 липня 2020 року переведений на посаду провідного інженера з охорони праці служби з охорони праці філії «Новороздільські електричні мережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло», про що свідчать відомості Трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.04.1991 року (т. 1, а.с. 11).
Згідно з Окремим дорученням генерального директора ТОВ «Нафтогаз Тепло» В. Михайльо від 06 квітня 2022 року №8-ОД-22, зокрема, директору філії «Новороздільські електромережі», тимчасово виконуючому обов`язки директора філії «Новороздільська ТЕЦ» Я. Лесюку доручено затвердити переліки видів робіт машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація яких може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та дозволу з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України №357; організувати проведення внутрішнього аудиту про дотримання вимог законодавства про охорону праці під час безпечного виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки комісіями, до складу яких призначити працівників служби охорони праці та керівників виробничих структурних підрозділів; надати менеджеру з охорони праці ОСОБА_2 на електронну адресу до 16 травня 2022 року заповнені декларації на роботи підвищеної небезпеки та окремо, на машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки з метою подальшого подання на реєстрацію до територіального органу Держпраці (т. 1, а.с. 17-18).
16 червня 2022 року Наказом директора філії «Новороздільські електричні мережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» Я. Лесюка №3-К-ТМ/НРЕ провідному інженеру з охорони праці служби з охорони праці ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни оголошено догану. В мотивувальній частині зазначеного наказу притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності обґрунтовано недотриманням ним толерантних та коректних відносин з колегами, нездатністю приймати участь в командній роботі, регулярним провокуванням конфліктних ситуацій, створенням ворожої і принизливої атмосфери в колективі, що має негативний вплив на робочий процес та репутацію ТзОВ «Нафтогаз Тепло», тобто порушенням пункту 1.6 посадової інструкції, пункту 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку, розділу 9 Кодексу корпоративної етики (т. 1, а.с. 35, 125).
Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності стали службова записка головного інженера ОСОБА_3 №101-СЗ-1.12 від 08 червня 2022 року; заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 19 травня 2022 року; доповідна записка ОСОБА_6 від 18 травня 2022 року; протокол зборів трудового колективу від 06 червня 2022 року; протокол зборів трудового колективу від 16 червня 2022 року.
Відповідно до Розпорядження директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» Я. Лесюка від 21 червня 2022 року №02/НРЕ «Про невиконання вимог Окремого доручення» провідного інженера з охорони праці служби з охорони праці ОСОБА_1 зобов`язано до 01 липня 2022 року виконати в повному обсязі вимоги Окремого доручення Генерального Директора ТОВ «Нафтогаз Тепло» Михайльо В.В. від 06 квітня 2022 року №8-ОД-22 (т. 1, а.с. 14).
Наказом №56-К/НРЕ від 01 липня 2022 року ОСОБА_1 звільнено з роботи 04 липня 2022 року у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Підставами зазначено: повідомлення про необхідність надати пояснення порушення трудової дисципліни, отримане ОСОБА_1 01 липня 2022 року; службова записка менеджера з охорони праці відділу охорони праці ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 13 червня 2022 року №59-СЗГД-1.10; Розпорядження директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 21 червня 2022 року №02НРЕ «Про невиконання вимог Окремого доручення»; Наказ філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 16 червня 2022 року №3-к-ТМ/НРЕ «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »; пояснювальна записка ОСОБА_1 від 01 липня 2022 року (т. 1, а.с. 12).
Посадовою інструкцією, затвердженою виконуючим обов`язки директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» 30 липня 2020 року, визначено завдання та обов`язки, права, відповідальність, необхідний рівень знань, кваліфікаційні вимоги та взаємовідносини (зв`язки) за посадою провідного інженера з охорони праці служби охорони праці філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» під час виконання своїх посадових обов`язків (т. 1, а.с. 28-31).
Правила внутрішнього трудового розпорядку (додаток №1 до Колективного договору ТОВ «Нафтогаз Тепло») на 2022-2023 роки, затверджені Генеральним Директором ТОВ «Нафтогаз Тепло», визначають внутрішній трудовий розпорядок у ТОВ «Нафтогаз Тепло» для працівників товариства та спрямовані на зміцнення трудової дисципліни, своєчасне та якісне виконання працівниками своїх покладених обов`язків, раціональне використання робочого часу, підвищення продуктивності і ефективності праці (т. 1, а.с. 117-121).
Позивач був ознайомлений з посадовими обов`язками та відповідною Інструкцією.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача дійсно порушене, його незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у вигляді догани 16.06.2022 року, а 01.07.2022 року незаконно звільнено з роботи. Однак він без поважних причин пропустив встановлені законом строки звернення до суду з даним позовом, а тому з цих підстав заявлений позов до задоволення не підлягає.
Однак апеляційний суд не може в повній мірі погодитися із такими висновками, з огляду на наступне.
За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».
Відповідно до частин першої, шостої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Згідно з частинами першою-другою статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.
Встановлений статтею 233 КЗпП України строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.
14.02.2023 року представник ТОВ «Нафтогаз Тепло» подав до суду першої інстанції клопотання про застосування строків позовної давності у цій справі (т. 1, а.с. 122-123).
Відповідно до статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, минуло не більше одного року.
Порядок поновлення прав працівників при незаконному звільненні з роботи та порушенні порядку їх звільнення з роботи регламентовано у статті 235 КЗпП України.
Законом України від 30 березня 2020 року №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» КЗпП України доповнено главою XIX такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.
Запровадження на всій території України карантину є безумовною правовою підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.
Заявляючи відповідне клопотання про поновлення встановленого законом строку, особа не повинна наводити конкретних причин пропуску такого строку, крім тих, що пов`язані з внесеними до КЗпП України змінами. Крім того, не є необхідним і заявлення такого клопотання, оскільки строк звернення до суду не може вважатися пропущеним.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» визначено, що з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.
У подальшому постановами Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року №239, від 22 квітня 2020 року №291, від 20 травня 2020 року №392, від 17 червня 2020 року №500, від 22 липня 2020 року №641 карантин продовжувався, відповідно, до 24 квітня, до 11 травня, до 22 червня, до 31 липня, до 19 грудня 2020 року на усій території України.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з відповідними змінами, вирішено установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Позивач звернувся до суду 30 грудня 2022 року з цим позовом щодо оспорення наказів роботодавця від 16 червня 2022 року та від 01 липня 2022 року, тобто під час карантину. Отже строк звернення до суду на момент пред`явлення позову не сплив.
Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс22).
Такі висновки зробив Верховний Суд у цій справі.
Отже судом першої інстанції було неправомірно відмовлено в задоволенні позову у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.
Щодо вирішення справи по суті апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Відповідно до статті 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: 1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.
Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.
У статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.
Роботодавець має право вимагати від працівника виконання лише тих трудових обов`язків, які обумовлені між ними, і застосовувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності встановленої особи працівника, яка порушила трудові обов`язки, її вини, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.
Отже, ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, які полягають у порушенні або неналежному виконанні покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Разом з цим, саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, у чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.
Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Такі ж висновки викладені в постанові Верховного Суду від 17 листопада 2022 року у справі №695/35/20 (провадження №61-6860св22).
У справі, що переглядається, Наказ директора філії «Новороздільські електричні мережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» Я. Лесюка №3-К-ТМ/НРЕ від 16 червня 2022 року про оголошення догани провідному інженеру з охорони праці служби з охорони праці ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни обґрунтовано недотриманням ним толерантних та коректних відносин з колегами, нездатністю приймати участь в командній роботі, регулярним провокуванням конфліктних ситуацій, створенням ворожої і принизливої атмосфери в колективі, що має негативний вплив на робочий процес та репутацію ТОВ «Нафтогаз Тепло», тобто порушенням пункту 1.6 посадової інструкції, пункту 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку, розділу 9 Кодексу корпоративної етики. При цьому підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності вказано службову записку головного інженера ОСОБА_3 №101-СЗ-1.12 від 08 червня 2022 року; заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 19 травня 2022 року; доповідну записку ОСОБА_6 від 18 травня 2022 року; протокол зборів трудового колективу від 06 червня 2022 року; протокол зборів трудового колективу від 16 червня 2022 року (т. 1, а.с. 35, 125).
Пунктом 1.6 Посадовою інструкції провідного інженера з охорони праці служби охорони праці філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло», затвердженої виконуючим обов`язки директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» 30 липня 2020 року передбачено, що провідний інженер з охорони праці у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України «Про охорону праці», КЗпП України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами безпечної експлуатації електроустановок, Правилами безпечної експлуатації електроустановок споживачів, Правилами експлуатації електрозахисних засобів, нормативним документом «Технічна експлуатація електричних станцій і мереж. Правила», Правилами технічної експлуатації електроустановок споживачів, Правилами улаштування електроустановок, іншими нормативно-правовими актами з охорони праці, зокрема, правилами, нормами, регламентами, положеннями, стандартами, інструкціями, розпорядчими документами (наказами, розпорядженнями) Голови Правління АТ НАК «Нафтогаз України», директора ТОВ «Нафтогаз Тепло», колективним договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Нафтогаз Тепло», положенням про службу охорони праці філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло», дорученнями начальника служби охорони праці та цією посадовою інструкцією (т. 1, а.с. 28-31).
Згідно п. 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку (додаток №1 до Колективного договору ТОВ «Нафтогаз Тепло») на 2022-2023 роки, затверджених Генеральним Директором ТОВ «Нафтогаз Тепло», працівники товариства зобов`язані, зокрема, не допускати дій і вчинків, що можуть зашкодити інтересам людей, держави, негативно вплинути на репутацію товариства, дотримуватися високої культури спілкування, ділового етикету та не виявляти упередженості до будь-яких осіб (т. 1, а.с. 117-121).
Дослідивши зміст даного Наказу, вимоги зазначених норм права, апеляційний суд зазначає, що з такого не вбачається винне невиконання чи неналежне виконання вказаним працівником своїх трудових обов`язків, що є складовими дисциплінарного проступку, завдання шкоди іншим працівникам чи репутації Товариства, причинного зв`язку між його діями та можливим завданням такої шкоди, зверненням інших працівників за медичною допомогою.
В матеріалах справи відсутні належні, допустимі, достовірні та достатні докази, що дають підстави в своїй сукупності дійти висновку про правомірність накладеного дисциплінарного стягнення.
Крім того, заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 написана ще 18 травня 2022 року, доповідна записка ОСОБА_6 - 19 травня 2022 року, тобто не у день зазначеного порушення трудової дисципліни, а на наступний день; а повідомлення про необхідність працівнику надати пояснення – взагалі 08.06.2022 року (т. 1, а.с. 36-39).
Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що такий наказ є незаконним, так як винесений з порушенням вимог чинного законодавства, і підлягає скасуванню.
Як вбачається з Наказу №56-К/НРЕ від 01.07.2022 року, ОСОБА_1 звільнено з роботи 04.01.2022 року в зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, п. 3 ст. 40 КЗпП України (т. 1, а.с. 12).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
В постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі №552/2129/22 (провадження №61-4325св23) зазначено, що за передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).
У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.
Отже, головною умовою для звільнення працівника за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України є невиконання обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Під систематичним невиконанням трудових обов`язків мається на увазі неодноразове здійснення працівником цих вчинків. А саме, для звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність факту не першого, а повторного (тобто вдруге чи більше разів) здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання своїх трудових обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше. Тобто працівник і раніше (до моменту вчинення проступку, за який його роботодавець звільнив за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України) порушував трудову дисципліну, не виконував своїх посадових обов`язків, у результаті чого до нього застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
При цьому для дотримання порядку звільнення роботодавець повинен навести конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього попереднього стягнення та коли. Тобто необхідна саме наявність застосованого й такого, що не втратив юридичної сили стягнення, що передувало новому порушенню, а не просто фактична наявність сукупності застосованих заходів дисциплінарного стягнення.
Отже, для звільнення працівника на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України, необхідна наявність таких умов, як протиправність дій або бездіяльність працівника, його вина та систематичність порушень.
При відсутності хоча б однієї з наведених підстав звільнення працівника буде незаконним.
За змістом закону, звільнення працівника згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України є крайньою мірою, коли подальше залишення на роботі порушника трудової дисципліни суперечить інтересам установи. При визначенні наявності вини працівника в невиконанні або неналежному виконанні обов`язків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку або посадовими інструкціями, необхідно враховувати об`єктивні причини.
Як вбачається з Наказу №56-К/НРЕ від 01 липня 2022 року, яким ОСОБА_1 звільнено з роботи, останній не виконав в повному обсязі Розпорядження директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» від 21 червня 2022 року №02НРЕ «Про невиконання вимог Окремого доручення», чим порушив вимоги Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «Нафтогаз Тепло» (т. 1, а.с. 12).
Згідно Розпорядження директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» Я. Лесюка від 21 червня 2022 року №02/НРЕ «Про невиконання вимог Окремого доручення» провідного інженера з охорони праці служби з охорони праці ОСОБА_1 було зобов`язано до 01 липня 2022 року виконати в повному обсязі вимоги Окремого доручення Генерального Директора ТОВ «Нафтогаз Тепло» Михайльо В.В. від 06 квітня 2022 року №8-ОД-22 (т. 1, а.с. 14).
Разом з тим, за змістом такого Окремого доручення Генерального Директора ТОВ «Нафтогаз Тепло» саме директору філії «Новороздільські електромережі», тимчасово виконуючому обов`язки директора філії «Новороздільська ТЕЦ» Я. Лесюку було доручено затвердити переліки видів робіт машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація яких може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці та дозволу з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України №357; організувати проведення внутрішнього аудиту про дотримання вимог законодавства про охорону праці під час безпечного виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки комісіями, до складу яких призначити працівників служби охорони праці та керівників виробничих структурних підрозділів; надати менеджеру з охорони праці ОСОБА_2 на електронну адресу до 16 травня 2022 року заповнені декларації на роботи підвищеної небезпеки та окремо, на машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки з метою подальшого подання на реєстрацію до територіального органу Держпраці (т. 1, а.с. 17-18).
Отже покладення Розпорядженням директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» Я. Лесюком 21 червня 2022 року на провідного інженера з охорони праці служби з охорони праці філії ОСОБА_1 виконання в повному обсязі вказаного Окремого доручення Генерального Директора ТОВ «Нафтогаз Тепло» не відповідає вимогам закону і посадовим обов`язкам останнього, оскільки ОСОБА_1 не мав відповідних повноважень на виконання в повному обсязі Окремого доручення.
Тобто відсутній факт невиконання позивачем обов`язків, покладених саме на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Крім того, встановивши незаконність Наказу від 16 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, відсутні будь-які належні та допустимі докази систематичного невиконанням ним трудових обов`язків.
Відтак, наявні підстави для скасування Наказу №56-К/НРЕ від 01 липня 2022 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » та поновлення його на роботі на посаді провідного інженера з охорони праці служби з охорони праці філії «Новороздільські електромережі» Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» з 05 липня 2022 року.
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, рішення Долинського районного суду від 31 березня 2023 року скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Постанову суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 допустити до негайного виконання.
Також згідно вимог ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦКП України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому, з огляду на задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4465 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого за подання позову до суду першої інстанції, апеляційної скарги та касаційної скарги.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Долинського районного суду від 31 березня 2023 року скасувати, ухвалити нове.
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» про визнання незаконними і скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення з роботи, поновлення на роботі задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати Наказ директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» №3-К-ТМ/НРЕ від 16 червня 2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».
Визнати незаконним та скасувати Наказ директора філії «Новороздільські електромережі» ТОВ «Нафтогаз Тепло» №56-К/НРЕ від 01 липня 2022 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 ».
Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного інженера з охорони праці служби з охорони праці філії «Новороздільські електромережі» Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» з 05 липня 2022 року.
Постанову суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 допустити до негайного виконання.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз Тепло» (ЄДРПОУ 42399765, вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) 4465 (чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 80 коп. судового збору, сплаченого за подання позову до суду першої інстанції, апеляційної скарги та касаційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча:                                                                О.О. Томин
Судді:                                                                        І.В. Бойчук
                                                                               О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 28 лютого 2024 року.