ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/408/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №695/2214/21 Категорія: 302090000 	Середа Л.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       27 лютого 2024 року                                                         м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.	
секретар 	Широкова Г.К.	

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника позивача адвоката Сизька Б.Б. на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2023 (повний текст складено 11.12.2023, суддя в суді першої інстанції Середа Л.В.) у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до СТОВ «Нива» про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у серпні 2021 року звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути із СТОВ «Нива» на її користь заборгованість з орендної плати за 2018, 2019 та 2020 роки у розмірі 299 193,79 грн., розірвати договір оренди земельної ділянки, площею 3,0941 га, кадастровий №7121587400:07:004:0534, укладений 20.02.2017 між сторонами, та зобов`язати СТОВ «Нива» повернути позивачу вказану земельну ділянку, мотивуючи про те, що відповідачем умови договору в частині виплати орендної плати не виконуються - не відбувається вчасної та в повному обсязі виплати орендної плати, що свідчить про систематичне не виконання умов договору оренди землі, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості по орендній платі та дострокового розірвання договору за рішенням суду. 

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2023 позовні вимоги у справі залишено без задоволення. При цьому суд виходив з того, що позивач не довела наявності у відповідача заборгованості перед нею по виплаті орендної плати за договором оренди землі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача адвокат Сизько Б.Б. подав 10.01.2024 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити позовні вимоги у справі. Скаржник наголошує на тому, що відповідач не сплатив у належному розмірі орендну плату за 2018-2020 роки, що свідчить про систематичну несплату орендної плати. Суд невірно тлумачить зміст п.9 договору оренди землі, текст якого розробляв відповідач, отже відповідний зміст слід трактувати за правовими висновками ВС проти особи-автора. Заяви, які позивач підписувала в касі орендаря, є заявами про видачу готівки та не стосувалися зміни умов виплати орендної плати. Суд не врахував правові висновки ВС щодо тлумачення норм права, які застосував суд першої інстанції вирішуючи спір у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу СТОВ «Нива» просило апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на час звернення з позовом до суду на праві приватної власності належали земельні ділянки, площею 3,0941 га та 3,0940 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
20.02.2017 між ОСОБА_1 та СТОВ «Нива» був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надав орендарю в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровими №№ 7121584700:07:004:0029 та 7121587400:07:004:0534, які розташовані в адміністративних межах Зорівської сільської ради Золотоніського району. Договір укладено на 10 років на період з 01.01.2018 по 31.12.2027.
Відповідно до п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 1 квартал - 8,5 % від нормативної вартості земельної ділянки, що складає – 26 881,80 грн., 2 квартал - 9,0 % від нормативної вартості земельної ділянки, що складає – 28 447,20 грн., 3 квартал - 9,5 % від нормативної вартості земельної ділянки, що складає – 30 037,26 грн., 4 квартал - 10 % від нормативної вартості земельної ділянки, що складає – 31 627,32 грн.
Згідно п.п. 11, 13 договору оренди землі орендна плата сплачується до 31 грудня кожного року, розмір орендної плати переглядається щорічно.
З аналізу змісту вказаних пунктів договору слідує, що розмір орендної плати, який отримує орендодавець, залежить від того, коли саме (у якому кварталі року) він її отримає. Чим пізніше до кінця року – тим вищий розмір орендної плати.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №267228896 від 23.07.2021 та №267228788 від 23.07.2021 земельні ділянки площею 3,094 га, кадастровий №7121584700:07:004:0029, та площею 3,0941 га, кадастровий №7121587400:07:004:0534, що розташовані на території Зорівської сільської ради Золотоніського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належали ОСОБА_1 . Орендар: СТОВ «Нива». Орендна плата нараховується орендарем у грошовій формі та розмірі для кожної земельної ділянки: 1 квартал - 8,5 % від нормативної вартості земельної ділянки, що складає - 13440,99 грн., 2 квартал - 9,0 % від нормативної вартості земельної ділянки, що складає - 14223,60 грн., 3 квартал - 9,5 % від нормативної вартості земельної ділянки, що складає - 15018,63 грн., 4 квартал - 10 % від нормативної вартості земельної ділянки, що складає - 15813,66 грн.
З довідки фінансового відділу Зорівської сільської ради № 02-44/257 від 26.08.2021 вбачається, що сільськогосподарські підприємства, розташовані в Зорівській сільській територіальній громаді Золотоніського району, виплачували фізичним особам, власникам земельних ділянок, орендну плату за землю у наступному розмірі: за 2016 рік - від 4,5 % до 9,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік; за 2017 рік - від 4,5 % до 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, за 2018 рік - від 4,5 % до 10,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, за 2019 рік - від 7,5 % до 14,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, за 2020 рік - від 5 % до 17,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік.
Відповідно до довідки ГУ ДПС у Черкаській області від 28.08.2021 середній відсоток виплати річної орендної плати фізичним особам, власникам земельних паїв, по Золотоніському району Черкаської області склав: за 2016 рік - 6,7 % від нормативної грошової оцінки; за 2017 рік - 9,0 % від нормативної грошової оцінки; за 2018 рік - 9,4 % від нормативної грошової оцінки; за 2019 рік - 12,1 % від нормативної грошової оцінки; за 2020 рік - 12,8 % від нормативної грошової оцінки.
Згідно листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 30.08.2021, у Черкаській області середня річна орендна ставка від нормативної грошової оцінки за оренду земельних часток (паїв) складала станом на: 31.12.2016 - 5,49 %, 31.12.2017 - 7,31 %, 31.12.2018 - 8,57 %, 31.12.2019 - 9,35 %, 31.12.2020 - 9,64 %.
З довідки фінансового відділу Зорівської сільської ради № 02-44/258 від 26.08.2021 вбачається, що СТОВ «Нива» виплачувало орендну плату за землю у такому розмірі:
за 2016: якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 1 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 5,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 2 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 3 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 6,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 4 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 7 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
за 2017 рік: якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 1 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 8,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 2 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 9 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 3 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 9,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 4 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
за 2018 рік: якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 1 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 9 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 2 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 9,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 3 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 4 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 10,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
за 2019: якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 1 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 12,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 2 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 13 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 3 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 13,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 4 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 14 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки;
за 2020 рік: якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 1 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 12,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 2 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 13 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 3 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 13,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; якщо орендодавець виявляв бажання отримати річну орендну плату у 4 кварталі - то річна орендна плата виплачувалася у розмірі - 15 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Позивач ОСОБА_1 31.03.2016 зверталася із заявою до директора СТОВ «Нива» в якій просила виплатити їй орендну плату за землю за 2016 рік в розмірі 7637 грн. (6% від нормативно-грошової оцінки). Згідно відомості на виплату орендної плати за 2016 рік, ОСОБА_1 отримала 7637 грн., про що поставила свій підпис.
ОСОБА_1 27.06.2016 зверталася із заявою до директора СТОВ «Нива», в якій просила виплатити їй орендну плату за землю за 2016 рік в розмірі 8274 грн. (6.5% від нормативно-грошової оцінки). Згідно відомості на виплату орендної плати за 2016 рік, ОСОБА_1 отримала 8274 грн., про що поставила свій підпис у відомості.
02.06.2017 сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі від 20.02.2017, якою доповнили п. 9 договору оренди землі умовою про те, що орендна плата нараховується орендарем у формі та розмірі на земельну ділянку площею 3,0940 га з кадастровим №7121584700:07:004:0029 у грошовій формі в розмірі 5,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за 01.01.2018 - 31.12.2022, що складає одноразове нарахування – 43484,47 грн. за 5 років оренди.
Згідно розписки ОСОБА_1 віл 07.06.2017 остання підтвердила, що отримала від СТОВ «Нива» орендну плату в розмірі 5.5% від нормативної вартості земельної ділянки, що складає 35 005 грн. (після відрахування податків) за 5 років оренди за період 01.01.2018 по 31.12.2022 орендної плати земельної ділянки, площею 3,0940 га, кадастровий №7121584700:07:004:0029.
ОСОБА_1 29.03.2017 зверталася із заявою до директора СТОВ «Нива», в якій просила виплатити їй орендну плату за землю за 2017 рік в розмірі 11450 грн. (9% від нормативно-грошової оцінки). Згідно відомості на виплату орендної плати за 2017 рік, ОСОБА_1 отримала 11450 грн., про що поставила свій підпис.
ОСОБА_1 22.02.2018 зверталася із заявою до директора СТОВ «Нива», в якій просила виплатити їй орендну плату за землю за 2018 рік в розмірі 11450 грн. (9% від нормативно-грошової оцінки). Згідно відомості на виплату орендної плати за 2018 рік, ОСОБА_1 отримала 11450 грн., про що поставила свій підпис.
ОСОБА_1 02.04.2019 зверталася із заявою до директора СТОВ «Нива», в якій просила виплатити їй орендну плату за землю за 2019 рік в розмірі 12980 грн. (13% від нормативно-грошової оцінки). Згідно відомості на виплату орендної плати за 2019 рік, ОСОБА_1 отримала 12980 грн., про що поставила свій підпис.
ОСОБА_1 02.03.2020 зверталася із заявою до директора СТОВ «Нива», в якій просила виплатити їй орендну плату за землю за 2020 рік в розмірі 12500 грн. (12.5% від нормативно-грошової оцінки). Згідно відомості на виплату орендної плати за 2020 рік, ОСОБА_1 отримала 12500 грн., про що поставила свій підпис.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 вказує, що не отримувала орендну плату за 2018-2020 роки у повному обсязі та вважає, що п. 9 спірного договору оренди необхідно виконувати дослівно, тобто сплачувати орендну плату від нормативно грошової оцінки земельної ділянки 4 рази на рік.
На противагу цьому, відповідач вказує, що, враховуючи специфіку виробничого процесу сільськогосподарського підприємства, дав право вибору орендодавцю щодо розміру орендної плати залежно від часу отримання орендної плати.
З викладеного суд дійшов висновку, що спір між сторонами полягає у трактуванні п.9 договору оренди землі, що також підтверджується доводами апеляційної скарги представника позивача.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується позивачем, що з часу укладення договору в 2017 році і по 2020 рік включно, ОСОБА_1 отримувала орендну плату шляхом подачі заяви СТОВ « Нива» із зазначенням бажаного розміру орендної плати.
Тобто орендар щорічно сплачував ОСОБА_1 орендну плату у розмірі, вказаному у поданій нею заяві, а щодо земельної ділянки з кадастровим №7121584700:07:004:0029 – сплатив усю суму наперед за 5 років згідно додаткової угоди до договору. ОСОБА_1 отримала вказані кошти та зауважень щодо їх розміру та порядку нарахування не висловила.
Також із заявою на отримання орендної плати ОСОБА_1 зверталася письмово до СТОВ «Нива» теж раз на рік, вказуючи конкретний розмір орендної плати, що відповідав розміру орендної плати у певному кварталі року, як передбачено п.9 договору оренди землі від 20.02.2017.
Як встановлено судом, розмір орендної плати, що отримувала позивач за спірний період, складав від 9 % до 13 % від нормативно-грошової оцінки землі. Одночасно згідно даних фінансового відділу Зорівської сільської ради № 02-44/257 від 26.08.2021, ГУ ДПС у Черкаській області від 28.08.2021, листа ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 30.08.2021, довідки фінансового відділу Зорівської сільської ради № 02-44/258 від 26.08.2021 середній відсоток виплати річної орендної плати фізичним особам, власникам земельних паїв, по Зорівській територіальній громаді Золотоніського району склав від 4,5 % до 17 % у спірний період.
Тобто розмір отримуваної позивачем орендної плати за землю відповідає середньому показнику на цій території у спірний період.
Позивач у даній справі стверджує про те, що наявні підстави для розірвання вищевказаного договору оренди землі від 20.02.2017, укладеного між сторонами, оскільки відповідач, як орендар, систематично не сплачує у повному обсязі та належним чином оренду плату по договору за 2018-2020 роки, а саме не проводить щоквартальну виплату згідно п.9 договору.
Правовідносини, наявні між сторонами у справі на підставі наведених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.
Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.
Відповідно до статті 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. 
Згідно зі статтею 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
У статті 21 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За положеннями статті 24 ЗУ «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Частиною першою статті 32 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону (тобто, в тому числі, в разі несплати орендної плати) та умовами договору (в даному випадку п.38 договору оренди землі).
Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Далі, згідно зі статтями 13, 21 ЗУ «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.
Вказані висновки відображено у постанові ВС від 31.07.2020 у справі №479/1073/18-ц.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 у кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір.
З позиції сторін у справі вбачається, що має місце неоднакове розуміння умов договору про орендну плату – п.9 щодо щорічного розміру орендної плати та порядку її сплати (один раз на рік чи щоквартально в різних сумах).
Від встановлення обставин, чи відповідає розмір орендної плати, сплачений орендарем на користь орендодавця, змісту таких умов, залежить, чи існують підстави для стягнення заборгованості з орендної плати та розірвання договору оренди землі у зв`язку з систематичним невиконанням орендарем умов договору про орендну плату.
Отже для вирішення спору у справі суду необхідно здійснити тлумачення положень спірного договору оренди землі щодо порядку та розміру сплати орендної плати.
У даному випадку потрібно керуватися правовим висновком, викладеною у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №753/11000/14-ц, згідно якого у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у частинах третій та четвертій статті 213 ЦК України, необхідно застосовувати тлумачення contra proferentem (Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem – слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав)). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.
Так, відповідно до пункту 9 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 1 квартал - 8,5 % від нормативної вартості земельної ділянки, що складає - 13440,99 грн., 2 квартал - 9,0 % від нормативної вартості земельної ділянки, що складає - 14223,60 грн., 3 квартал - 9,5 % від нормативної вартості земельної ділянки, що складає - 15018,63 грн., 4 квартал - 10 % від нормативної вартості земельної ділянки, що складає - 15813,66 грн.
Згідно з пунктами 11, 13 договору орендна плата сплачується до 31 грудня кожного року, розмір орендної плати переглядається щорічно у випадках, передбачених договором.
Суд встановив, що розмір орендної плати у спірний період відповідає середньому показнику на території, де розташована земельна ділянка позивача, що свідчить про загальноприйнятий розмір орендної плати на рік у спірний період на території, де розташована земельна ділянка позивача, що скаржником не спростовується.
Такі обставини дають можливість зробити висновки, що розмір орендної плати визначається залежно від кварталу її виплати орендодавцю – від 8, 5 % від нормативної вартості земельної ділянки до 10 % від нормативної вартості земельної ділянки та переглядається сторонами раз на рік. За змістом укладеного договору орендна плата мала виплачуватися позивачу один раз на рік, її розмір визначався згідно з умовами договору у залежності від того, в який квартал календарного року власник землі висловлював бажання її отримувати, за таким принципом – чим пізніше отримував власник землі орендну плату – тим більшим був її розмір.
Сумарне визначення розміру орендної плати шляхом складання її поквартальних розмірів не відповідає загальноприйнятим розмірам орендної плати для відповідної місцевості та свідчить про помилкове тлумачення орендодавцем (особою. Що подала апеляційну скаргу) такої умови договору та про його суперечливу поведінку, з огляду на таке.
За встановленими обставинами справи, СТОВ «Нива» щорічно сплачувало ОСОБА_2 орендну плату у розмірі, зазначеному у поданій нею заяві. Із заявою на отримання орендної плати ОСОБА_2 зверталася письмово до СТОВ «Нива» один раз на рік, визначаючи конкретний розмір орендної плати, що відповідав розміру орендної плати у відповідному кварталі року. При цьому розмір орендної плати, що отримував позивач за спірний період, складав від 9, 5 % до 15 % від нормативно-грошової оцінки землі, що відповідає середньому розміру орендної сплати у спірний період на території, де розташована земельна ділянка позивача.
Тож поведінка сторін договору, передусім орендодавця, підтверджує, що вона розуміла умову про орендну плату за землю як разовий платіж, розмір такої плати орендодавець визначав відповідно до кварталу, у якому звертався із заявою про виплату до орендаря.
Наведене дає підстави для висновку, що дії сторін договору підтверджують, що вони однаково розуміли умови договору на стадії його укладення та виконання протягом тривалого періоду часу – 2018, 2019, 2020 років.
У зазначений період орендодавець не пред`являв орендарю жодних претензій щодо неповної сплати орендної плати за землю, не звертався із додатковими заявами про сплату орендної плати, окрім тих, які подавав один раз кожен рік, які задоволені орендарем, що сторони не заперечують. Отже поведінка сторін під час виконання умов договору про орендну плату доводить, що вони однаково розуміли умови про орендну плату, яка мала виплачуватися одноразовим платежем один раз на рік, розмір плати визначався залежно від кварталу календарного року, у якому орендар здійснював такий платіж.
Наведене дає підстави для висновку, що сторонами досягнуто згоди про визначення розміру орендної плати залежно від того кварталу, у якому орендодавець виявить бажання отримати її.
Аналогічні висновки за таких же фактичних обставин зробив ВС у постанові від 09.03.2023 у справі №695/2077/21.
Відтак, апеляційні доводи скаржника у даній справі про невірне тлумачення судом першої інстанції змісту спірного договору оренди землі щодо порядку та розміру виплати орендної плати, а також не врахування ряду правових висновків ВС щодо застосування судом відповідних норм матеріального права у сфері оренди землі апеляційний суд оцінює критично.
Також не можна погодитися з доводам скаржника про те, що заяви, які позивач підписувала в касі орендаря не стосувалися зміни умов виплати орендної плати, адже такі заяви суд першої інстанції оцінював не як ті, що вносять зміни у договір оренди землі, а як документи, що підтверджують волевиявлення орендаря отримати орендну плату у вказаному розмірі та у визначені строки згідно умов договору оренди землі від 20.02.2017.
Інших доводів в обґрунтування апеляційних вимог, які б свідчили про помилковість висновків суду в цій справі, скаржником не представлено. 
Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2023 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід віднести за рахунок держави, оскільки ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.
Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2023 у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до СТОВ «Нива» про стягнення заборгованості по орендній платі та розірвання договору оренди землі – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 28.02. 2024.

Суддя-доповідач

Судді