ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/25/24 Справа № 695/223/23 Категорія: ст.130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Степченко М. Ю.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю захисника Зеленого Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2023 року якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто ОСОБА_1   на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.
в с т а н о в и в :

  Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 14.01.2023 р. о 01 год. 26 хв., у м. Золотоноша по вул. Баха, 90-В, керував автомобілем «ВАЗ 21093». д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив п.2.5 ПДР.
          У судовому засіданні суду першої інстанції 04.08.2023 ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що автомобілем він не керував, у нього був тверезий водій - ОСОБА_4 , їх зупинили військовослужбовці тероборони, попросили показати документи і викликали патрульних. Патрульні пропонували пройти освідування на стан сп`яніння, але він відмовився, пояснивши, що він автомобілем не керував. ОСОБА_5 не пропонували пройти освідування.
           Захисником ОСОБА_1 - адвокатом Зеленим Ю.В. у судовому засіданні суду першої інстанції було заявлено клопотання про допит свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . У судове засідання суду першої інстанції 20.11.2023 р. адвокат не з`явився з невідомих суду причин.
           Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні суду першої інстанції 04.08.2023 р. вказав, що в момент зупинки тероборонівцями автомобілем керував він. Коли приїхали працівники поліції, то почали оформляти документи на ОСОБА_1 , а його навіть не просили пред`явити посвідчення водія. Свідок вказав, що військовим він говорив, що він керував автомобілем, а працівники поліції про це не питали в нього і він їм нічого не казав. Його попросили відійти від автомобіля, тому він не чув чи пропонували працівники поліції ОСОБА_1 пройти освідування.     ОСОБА_1 з поліцією та теробороною залишилися на місці, а він з дружиною пішов додому.
           У судовому засіданні суду першої інстанції 04.08.2023 р. ОСОБА_7 пояснила суду, що вона являється дружиною ОСОБА_6 14.01.2023 чоловік разом із хлопцями поїхав до магазину «Артеміда», що на вул. Баха. Після опівночі їй зателефонували, що чоловіку погано і вона пішла до нього. Підходячи до місця вона побачила, що автомобіль від`їхав і його відразу зупинили. Її спочатку не пропускали туди, але вона сказала, що принесла чоловіку таблетки, бо йому погано. Після чого її пропустили. Вона бачила, що її чоловік вийшов тверезий з автомобіля. Свідок ствердила, що вона чула, як ОСОБА_1 говорив, що автомобілем керував тверезий водій, але його не слухали ні тероборона, ні поліція. Вона дала чоловіку пігулки і вони пішли з ним додому. Свідок вказала, що вона не чула чи пропонували працівники поліції ОСОБА_1 пройти освідування на стан сп`яніння. Також вона не пам`ятає чи були ще якісь особи в автомобілі.
           Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 неодноразово викликалися в судове засідання, але не з`явилися з невідомих суду причин.
           Постановою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2023 року, ОСОБА_1 ,  визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано стягненню у вигляді штрафу на користь держави в сумі - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, що складає одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто ОСОБА_1   на користь держави судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп.

  Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить:
1. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2023 року.
2.  Скасувати постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2023 року про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
          Вважає дану постанову суду першої інстанції незаконною, у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення.
         Копію судового рішення він отримав в суді лише 28.11.2023 року, що підтверджується відміткою на постанові, тому просив суд визнати причини пропуску поважними та поновити строк на апеляційне оскарження.
На зауваження відносно того, що він не був водієм, та не керував  автомобілем і тому не підлягав такій перевірці, працівники поліції не реагували. Та намагався пояснити, що є тверезий водій, який фактично був за кермом, але його слова поліція ігнорувала. 
Вказує, що він попросив ОСОБА_6 , щоб він сів за кермо і відігнав авто до себе додому, на що останній погодився. Коли розпочали рух, а фактично ОСОБА_6 , від магазину від`їхав  близько 10 метрів їх зупинила тероборона, і тільки через хвилин 30-40 під`їхала поліція, не розбираючись, хто був за кермом в момент зупинки,  на апелянта склали протокол за ст.130 КУпАП.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки копію судового рішення він отримав лише 28.11.2023 року, що унеможливило вчасне подання ОСОБА_1 апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 14.01.2023 р. о 01 год. 26 хв., у м. Золотоноша по вул. Баха, 90-В, керував автомобілем «ВАЗ 21093». д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив п.2.5 ПДР України.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
-    даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 309029 від 14.01.2023  року, де зазначено, що ОСОБА_1 14.01.2023 р. о 01 год. 26 хв., у м. Золотоноша по вул. Баха, 90-В, керував автомобілем «ВАЗ 21093». д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.(а.с.1);
-   поясненнями свідка ОСОБА_9 від 14.01.2023 року, де зазначено, що 14.01.2023 року, в  м. Золотоноша по вул.. Буха, він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, під час складання адміністративних матеріалів на водія автомобіля ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1 . В його присутності даний громадянин ОСОБА_1 відмовився пройти освідування на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.(а.с.3);
-   поясненнями свідка ОСОБА_2 від 14.01.2023 року, де зазначено, що 14.01.2023 року, в  м. Золотоноша по вул.. Буха, він був запрошений працівниками поліції в якості свідка, під час складання адміністративних матеріалів на водія автомобіля ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_1 . В його присутності даний громадянин ОСОБА_1 відмовився пройти освідування на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.(а.с.3);
-   даними відеодиску відносно від 14.01.2023 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.(а.с.5);
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки вище зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, та відмови від проходження освідування у встановленому законом порядку, не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянтів про те, що суд першої інстанції виніс незаконну  постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права., є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме:  протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 309029 від 14.01.2023  року,    поясненнями свідка ОСОБА_9 від 14.01.2023 року, поясненнями свідка ОСОБА_2 від 14.01.2023 року,   даними відеодиску відносно від 14.01.2023 року, з якого вбачаються обставини викладені в протоколах про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, судом встановлено, що 14.01.2023 р. о 01 год. 26 хв., у м. Золотоноша по вул. Баха, 90-В, водій ОСОБА_1 керував автомобілем та був зупинений військовослужбовцями тероборони, які викликали працівників поліції, оскільки водій мав ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився.
З відеозапису, оглянутого в судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 на місці події вказував, що він їздив до тітки, що свідчить про факт керування ним автомобілем. На відео зафіксовано, як ОСОБА_1 нечітко давав відповідь на пропозицію пройти освідування.  Дії ОСОБА_1 , зафіксовані на відео, свідчать про його небажання проходити освідування з метою уникнення відповідальності.
Факт керування автомобілем та факт відмови від освідування суд вважає доведеним у судовому засіданні та підтверджується належними та допустимими доказами.
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення. На диску, що наданого поліцейськими до протоколу, міститься відеофайли з яких вбачається, що поліцейським було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння, роз`яснено наслідки такої відмови, при цьому ОСОБА_1 відмовляється пройти такий огляд.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в  матеріалах справи докази не суперечать одне одному, та підтверджуються відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських.
За таких обставин, суддя районного суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Враховуючи викладене, а також сукупність доказів у їх взаємозв`язку, дають підстави зробити висновок про обґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому  апеляційні доводи з цього приводу є необґрунтованими.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч)  гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 20.11.2023  року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :

          Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне окарження постанови Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2023 року.
          Постанову судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20.11.2023 року, якою ОСОБА_1 . визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
        Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя                                                                                                       І.А. Поєдинок