ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року 
м. Київ

cправа №  910/5450/21 (910/5671/23) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Огороднік К.М., Пєсков В.Г.,  

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи - підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича 
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 (у складі колегії суддів: Копитова О.С. - головуюча, Остапенко О.М., Поляков Б.М.)

у справі №910/5450/21(910/5671/23)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрал Транс" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Шаматріна Євгенія Миколайовича
до   фізичної особи - підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича
про   визнання недійсним правочину та стягнення грошових коштів

в межах справи № 910/5450/21
за заявою   Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Логістик Груп" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрал Транс"
про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст позовних вимог і хід розгляду справи
1.          Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2021 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм Логістик Груп" відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрал Транс" (далі - Боржник), введено процедуру розпорядження майном боржника.  
2.          Постановою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 визнано Боржника банкрутом, відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру. 
3.          У межах зазначеної справи ліквідатор Боржника звернувся до господарського суду з позовом до фізичної особи - підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича (далі - Відповідач) про визнання недійсним договору про надання консультаційних послуг №12/20 від 20.07.2020, укладеного між Відповідачем та Боржником, спростування майнових дій по перерахуванню коштів на суму 271000,00 грн, стягнення з Відповідача на користь Боржника 271000,00 грн як застосування наслідків недійсності правочину (спростування майнових дій боржника).
4.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 позовні вимоги задоволено повністю.
5.          Не погодившись з вказаним рішенням, Відповідач звернувся з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.
6.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 апеляційну скаргу Відповідача залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, не більше десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.
7.          Ухвалу мотивовано тим, що всупереч вимогам пунктів 2, 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги не було додано доказів сплати судового збору за її подання у розмірі 10123,50 грн, а також доказів надсилання апеляційної скарги з додатками Товариству з обмеженою відповідальністю "Прайм Логістик Груп".
8.          04.12.2023 Відповідач подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додав квитанцію про сплату судового збору в сумі 10123,50 грн. 
Стислий зміст ухвали суду апеляційної інстанції
9.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 апеляційну скаргу Відповідача з доданими до неї документами не прийнято до розгляду та повернуто скаржнику. 
10.          Ухвалу мотивовано тим, що Відповідач не в повному обсязі виконав вимоги ухвали Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023, не надіславши копію апеляційної скарги ТОВ "Прайм Логістик Груп".
Стислий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника 
11.          Відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023, направити справу для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
12.          Касаційну скаргу мотивовано тим, що вимога про направлення апеляційної скарги ТОВ "Прайм Логістик Груп" як одному з кредиторів у справі про банкрутство Боржника не відповідає положенням Господарського процесуального кодексу України чи Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КузПБ), оскільки зазначена особа не є учасником цієї справи.
13.          При цьому Відповідач посилається на викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.04.2023 у справі №914/2441/15(914/841/22) висновок, про те, що учасниками справи позовного провадження, яка розглядається у межах справи про банкрутство, яким заявник апеляційної скарги зобов`язаний надіслати копію скарги, є саме особи, визначені статтями 41, 45 Господарського процесуального кодексу України. 
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
14.          Ліквідатор Боржника подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржену ухвалу - без змін. 
15.          Відзив мотивовано тим, що кредитори Боржника (інтереси яких представляє комітет кредиторів у особі його голови - ТОВ "Прайм Логістик Груп") є особами, права та законні інтереси яких прямо зачіпаються всіма справами позовного провадження, що розглядаються в межах основної справи про банкрутство, оскільки вони безпосередньо впливають на формування та склад ліквідаційної маси банкрута, а також на подальший порядок і розмір погашення вимог цих кредиторів у основній справі про банкрутство. 
16.          Ліквідатор Боржника вважає, що постановлення судом апеляційної інстанції ухвали від 21.11.2023 (про залишення апеляційної скарги без руху) було направлено на забезпечення прав і законних інтересів усіх учасників у справі (як позовного провадження, так і справи про банкрутство, в межах якої розглядалася справа позовного провадження), але Відповідач навмисно ухилився від виконання цієї ухвали з метою затягування розгляду справи та набрання чинності законним і обґрунтованим рішенням. 
17.          На думку ліквідатора Боржника, подання касаційної скарги Відповідачем направлено не на забезпечення виконання завдання господарського судочинства, а на зловживання Відповідачем своїми процесуальними правами та нанесення додаткових збитків кредиторам у зв`язку із затягуванням розгляду по суті цієї справи та справи про банкрутство Боржника.
18.          Також ліквідатор Боржника заперечує проти посилання Відповідача на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 26.04.2023 у справі №914/2441/15(914/841/22), через її нерелевантність до правовідносин у цій справі, адже предметом розгляду в зазначеній справі є скарга на рішення державного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника.
Позиція Верховного Суду
19.          Керуючись вимогами статей 14, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги та виходить з такого.
20.          Предметом касаційного перегляду є ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги без розгляду з підстав ненаправлення її копії кредитору у справі про банкрутство, в межах якої розглядається ця справа за позовом ліквідатора Боржника до Відповідача. 
21.          Повернення апеляційної скарги врегульовано статтею 260 Господарського процесуального кодексу України, згідно з частиною 2 якої до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (щодо залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви).
22.          За змістом частин 1, 2, 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень частин 2, 6 статті 260 цього Кодексу, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху. 
23.          У вказаній ухвалі зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Якщо ухвала про залишення апеляційної скарги без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
24.          Якщо скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із апеляційною скаргою.
25.          Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги, зокрема, пунктом 3 частини 3 передбачено додання до апеляційної скарги доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.
26.          Частиною 1 статті 259 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.
27.          Комплексний аналіз наведених норм свідчить, що обов`язок надсилання копії апеляційної скарги сторонам у справі, з метою забезпечення їх права ознайомитись з такою апеляційною скаргою, кореспондується з аналогічним обов`язком іншої сторони (або іншого учасника справи) надіслати всім іншим учасникам судового розгляду зазначеної справи копії відзиву з метою забезпечення їх права ознайомитись з цим відзивом, у чому і полягає забезпечення рівності процесуальних прав та обов`язків сторін та інших учасників справи.
28.          Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об`єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу, що порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 Господарського процесуального кодексу України.
29.          Відповідно до частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.
30.          Водночас банкрутство є окремою судовою процедурою, яка здійснюється судами господарського судочинства з переважним застосуванням норм матеріального та процесуального права, визначених КУзПБ. 
31.          Зокрема, у статті 1 КУзПБ визначено склад учасників справи про банкрутство, до яких віднесено сторони (конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут)), арбітражний керуючий тощо. 
32.          Отже, суб`єктний склад учасників господарського процесу у межах позовного провадження відповідно до Господарського процесуального кодексу України не є тотожним складу учасників у справі про банкрутство за КУзПБ. Перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство наведеними нормами віднесено також інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство (подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 31.05.2022 у справі №923/719/17 (910/618/21)).
33.          Відповідно до частини 1 статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
34.          Як неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №918/335/17), за своєю процесуальною формою провадження у справі про банкрутство складається з двох частин.
35.          Перша - включає в себе основне провадження, спрямоване на вирішення головного завдання - задоволення грошових вимог кредиторів шляхом застосування спеціальних судових процедур: для юридичних осіб - розпорядження майном, санації і ліквідації; для фізичних - реструктуризації боргів боржника та погашення боргів боржника. 
36.          Друга частина складається з додаткового або відокремленого від основного процесу провадження. У відокремленому провадженні вирішуються майнові спори, стороною яких є боржник. Завдання такого провадження полягає у збереженні й поповненні активів або конкурсної маси боржника.
37.          Отже, судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на такі групи.
38.          Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо. Такі процедурні (процесуальні) питання вирішуються господарським судом шляхом постановлення ухвал. 
39.          Друга група стосується виключно вирішення спорів, які розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими Господарським процесуальним кодексом України. Розгляд таких спорів по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.
40.          Таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство (правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 15.02.2021 у справі №910/11664/20).
41.          Отже, у справах про банкрутство склад учасників справи визначається КУзПБ, натомість справи позовного провадження (що розглядаються в межах справи про банкрутство в порядку статті 7 КУзПБ) мають суб`єктний склад сторін спору, що визначається ГПК України.
42.          Зважаючи на те, що вказана норма встановлює порядок розгляду спорів, стороною яких є боржник, і визначення складу учасників такого спору відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд неодноразово зауважував, що в розумінні положень пункту 3 частини 3 статті 258, статті 259 зазначеного Кодексу та статті 7 КУзПБ учасниками справи позовного провадження, що розглядається у межах справи про банкрутство, яким заявник апеляційної скарги зобов`язаний надіслати копію скарги, є саме особи, які визначені статтями 41, 45 Господарського процесуального кодексу України України (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.04.2023 у справі №914/2441/15(914/1140/22), від 20.04.2023 у справі №914/2441/15(914/592/22), від 26.04.2023 у справі №914/2441/15(914/841/22), на які послався Відповідач у касаційній скарзі).
43.          Наведені висновки щодо застосування відповідних норм Господарського процесуального кодексу України та КУзПБ не залежать від предмету спору відповідного відокремленого позовного провадження чи питання, яке вирішується під час його розгляду. А отже, доводи ліквідатора Боржника про нерелевантність посилання Відповідача на зазначені правові позиції є помилковими. 
44.          Оскільки предметом оскарження в суді апеляційної інстанції в цій справі було рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023, ухвалене у відокремленому позовному провадженні щодо майнового спору, стороною якого є Боржник, то в цьому випадку склад учасників справи визначений саме статтями 41, 45 Господарського процесуального кодексу України. Такими особами є позивач і відповідач, а не всі учасники провадження справи про банкрутство, визначені статтею 1 КУзПБ.
45.          Тобто при ухваленні оскарженої ухвали апеляційний господарський суд неправильно застосував норми процесуального законодавства, якими встановлено вимоги щодо апеляційної скарги та підстави для її повернення (статті 174, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України), у взаємозв`язку з положеннями статті 7 КУзПБ. І наведене призвело до постановлення незаконної ухвали про повернення апеляційної скарги Відповідача з підстав відсутності доказів її надсилання ТОВ "Прайм Логістик Груп", яке не є учасником цієї справи відокремленого позовного провадження в розумінні статей 41, 45 Господарського процесуального кодексу України.
46.          З огляду на викладене Верховний Суд вважає обґрунтованими доводи Відповідача, викладені в касаційній скарзі, та відхиляє заперечення ліквідатора Боржника проти таких доводів. 
47.          Зокрема, щодо аргументів ліквідатора Боржника про те, що справи позовного провадження, які розглядаються в межах основної справи про банкрутство впливають на формування та склад ліквідаційної маси банкрута, подальше погашення вимог кредиторів, а тому зачіпають права та законні інтереси кредиторів, Верховний Суд зауважує, що ТОВ "Прайм Логістик Груп" (як кредитор чи голова комітету кредиторів) не є безпосереднім учасником (стороною чи третьою особою) цієї справи відокремленого позовного провадження. 
48.          Водночас питання щодо наявності чи відсутності правових підстав для залучення вказаної особи до участі у цій справі позовного провадження у певному процесуальному статусі, передбаченому положеннями статей 41, 45 Господарського процесуального кодексу України, не було предметом вирішення під час постановлення оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, поданої однією зі сторін (відповідачем) у справі. 
49.          Також безпідставним є твердження Боржника про те, що подання касаційної скарги Відповідачем є зловживанням процесуальними правами з його боку, адже забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках належить до основних засад (принципів) господарського судочинства згідно з положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України, а пунктом 3 частини 2 статті 287 зазначеного Кодексу передбачено право касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги. Водночас оскаржена в цій справі ухвала апеляційного господарського суду саме перешкоджає забезпеченню права на апеляційний перегляд справи, яке також віднесено до принципів господарського судочинства. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
50.           Зважаючи на викладене, Верховний Суд виснував про необхідність скасування оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду та направлення справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Відповідача.
51.          Касаційну скаргу належить задовольнити. 
Розподіл судових витрат
52.          Оскільки справа направляється для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича задовольнити.
2.           Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2023 у справі №910/5450/21(910/5671/23) скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця Зоріна Олексія В`ячеславовича на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2023.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    В. Картере

Судді                                                                                                 К. Огороднік

                                                                                                                 В. Пєсков