Номер провадження: 33/813/2276/23
Номер справи місцевого суду: 521/12451/23 
Головуючий у 1-й інстанції Тополева Ю. В. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       21.12.2023 року                                                         м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В.,
розглянувши апеляційну скаргу захисниці Пацалової Тамари Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 
на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року 
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Вирішено питання щодо судових витрат. 
       Судом першої інстанції встановлено, що 27 квітня 2023 року, об 11 годині 20 хвилин, за адресою: пров. Тортовий, 14, с. Степанівка, м. Херсон, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди та до проведення огляду на стан сп`яніння вживав алкогольні напої. Водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.10 є «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисниця Пацалова Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 просить постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року скасувати та постановити нову постанову, якою провадження у справі закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вживанні алкоголю після ДТП з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 130 КУпАП за обставин, встановлених у постанові судді не є обґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджений наявними в матеріалах справи доказами. Посилаючись на відеозапис, що міститься у справі захисниця зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово заперечував свою участь у ДТП. Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що 27 квітня 2023 року ОСОБА_1 вчинив дорожно-транспорту пригоду. За таких обставин, на переконання захисниці, висновки суду про наявність доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП не відповідають дійсності, так як повністю спростовуються матеріалами справи у їх сукупності. Оскільки факт ДТП та вживання після неї ОСОБА_1 алкогольних напоїв, на думку захисниці, не доведено матеріалами справи, то у діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого правопорушення.
В апеляційній скарзі захисниця порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що справу розглянуто без участі 
ОСОБА_1 , копію оскаржуваної постанови він не отримував, тоді як з матеріалами справи захисниця ознайомилася лише 06 листопада 2023 року, а тому просить визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисниця Пацалова Т.В., будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання, призначене на 21 грудня 2023 року о 13:30 год. не з`явилися, заяв (клопотання) про відкладення розгляду справи на адресу суду не подавали.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на наведене, та зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності  ОСОБА_1 та його захисниці Пацалової Т.В.
Дослідивши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження, пропущений із поважних причин, може бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.
При вирішенні питання про можливість поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження.
Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та зазначити, з яких підстав подане скаржником клопотання може бути задоволене.
Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Так, 12 вересня 2023 року судом прийнято оскаржуване судове рішення, тому у відповідності до ст. 294 КУпАП перебіг строку на апеляційне оскарження цієї постанови суду розпочався з 13 вересня 2023 року і закінчувався 22 вересня 2023 року.
У матеріалах справи відсутні відомості щодо вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови у межах строку на апеляційне оскарження, у той час як захисниця Пацалова Т.В. ознайомилася з матеріалами справи лише 06 листопада 2023 року, з апеляційною скаргою адвокат звернулася 13 листопада 2023 року.
З огляду на вказане, апеляційний суд вважає наведені захисницею доводи у якості причин пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисницею не оспорюється факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявність у останнього ознак алкогольного сп`яніння, а також те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру, так і у закладі охорони здоров`я. Також захисниця не заперечує, що обставини складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на приписи ч.7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не переглядаються.
Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови місцевого суду, захисниця посилається на відсутність у матеріалах справи доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 ДТП, та вживання ним саме після цього алкогольних напоїв. 
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.
У відповідності до диспозиції ч. 4 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні особою, яка керувала транспортним засобом, алкоголю після дорожньо-транспортної пригоди за її участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.10 "є" ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю.
Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема до одних із таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, актом огляду, а також іншими документами.
Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваної постанови поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №047537 від 27 квітня 2023 року, відеозаписі, наданому правоохоронцями. 
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №047537 від 27 квітня 2023 року, поліцейськими зафіксовано, що: «27 квітня 2023 року о 11 год. 
20 хв. в м. Херсон, Степанівка, провулок Торговий, 14, керував транспортним засобом «Geely» Emgrand 7 д.н.з. НОМЕР_1 здійснив ДТП та після до проведення медичного огляду вживав алкогольні напої. Водій ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода. Від проходження огляду для визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.10є ПДР, за що відповідальність передбачена ч.4 ст. 130 КУпАП».
Протокол про адміністративне правопорушення, як свідчить його зміст, без будь-яких зауважень та заперечень підписаний ОСОБА_1 , цю обставину захисниця не заперечує та під сумнів не ставить.
       Також зі змісту протоколу, а саме у графі «свідки чи потерпілі» зазначено 474148, 474151, у графі до протоколу додаються вказано: рапорт, направлення на огляд.
Із долученого до матеріалів цієї справи відеозапису, належність та допустимість якого, як джерела доказів захисниця не оспорює, убачається, що під час з`ясування обставин, ОСОБА_1 надав правоохоронцям пояснення про те, що після ДТП він приїхав додому, де його і знайшли поліцейські, та вдома вживав алкогольний напій, а саме горілку. На вимогу правоохоронців пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи тим, що вживав алкоголь саме після ДТП.
Апеляційний суд акцентує увагу на тому, що пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на приписи ч.1 ст. 251 КУпАП, є самостійним джерелом доказів.
Відтак зміст пояснень ОСОБА_1 , наданих ним в усній формі поліцейським на місці події, слугує вагомим підтвердженням тієї обставини, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після того, як скоїв ДТП та залишив місце події. 
Крім того, як убачається з відеозапису, факт ДТП за участю ОСОБА_1 зафіксований за допомогою камер відеоспостереження, розташованих на зовнішньому фасаді магазину. Зокрема за допомогою відеокамер зафіксовано, що після того, як ОСОБА_1 вийшов з магазину, сів за кермо власного транспортного засобу, після чого здійснював рух заднім ходом автомобілю та в цей час виконуючи рух заднім ходом, здійснив наїзд на транспортний засіб, який стояв позаду нього, після чого ОСОБА_1 покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, повернувшись на місце події, ініціював конфліктну ситуацію з особами, які знаходилися на місці події, а потім знову покинув місце ДТП, де з часом був виявлений поліцейськими за місцем свого проживання. 
Відтак, доводи апеляційної скарги захисниці про відсутність у матеріалах справи доказів, які б підтверджували доведеність винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП є безпідставними, так як спростовуються відомостями, що містять у матеріалах справи.
Установивши, що саме після ДТП за участі  ОСОБА_1 ,, останній до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, вживав алкоголь, про що він особисто та добровільно повідомив правоохоронцям під відеофіксацію, поліцейські цілком правомірно склали відносно 
ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, інкримінувавши йому порушення вимог п.2.10 є ПДР, та кваліфікувавши його дії за ч.4 ст. 130 КУпАП.
Іншими доводами апеляційну скаргу захисниця не обґрунтовує.
Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого
ч. 4 ст.130 КУпАП є вірним.
Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП
                                        ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисниці Пацалової Тамари Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року.
Апеляційну скаргу Пацалової Тамари Валеріївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                        Ю.П. Лозко