ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2024 року                                                                                   Справа № 918/1021/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Миханюк М.В., суддя Розізнана І.В. ,  суддя Саврій В.А. 

секретар судового засідання Олійник Т.М.
за участю представників сторін:
позивача: Голубєвої З.В., представника за довіреністю 03-05/1 від 01.01.24 
відповідача: Самолюка М.В., адвоката, ордер серія ВС №1154747 від 06.11.23

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сільпо рітейл" на рішення господарського суду Рівненської області, ухваленого 12.12.23р. суддею Романюк Ю.Г. у м.Рівному, повний текст складено  14.12.23р. у справі №918/1021/23 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" 
до Приватного акціонерного товариства "Сільпо рітейл"
про стягнення 419 441,34 грн

ВСТАНОВИВ:

28.09.2023 до Господарського суду Рівненської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (далі - ТОВ "Рівнетеплоенерго", позивач) надійшов позов до Приватного акціонерного товариства "Сільпо рітейл" далі - (ПрАТ "Сільпо рітейл", відповідач), у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 419 441,34  грн.
Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням ПрАТ "Сільпо рітейл" зобов`язань за Договором на постачання теплової енергії №385, укладеним 10.06.2013 між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач), в частині повного та своєчасного проведення розрахунків.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12.12.23 у справі № 918/1021/23 позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Сільпо рітейл"  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" 419 441  грн 34 коп. - основного боргу. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Сільпо рітейл" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" 6 291 грн 62 коп. - судового збору.
В обґрунтування рішення суд, з посиланням на ст. ст. 19, 25 Закону України "Про теплопостачання", ст. ст. 276, 277 ГК України, ст. ст. 11, 525, 526, 530, 610, 612, 629, 692, 704 ЦК України, п.23 постанови КМ України від 03.10.2007 №1198 "Про затвердження Правил користування тепловою енергією", Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018, ст. 11 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", умови договору, докази наявні в матеріалах справи,  вказав, що позивач виконав свої зобов`язання з постачання теплової енергії, заразом відповідач розрахунків не провів, а тому позовні вимоги про стягнення 419 441,34 грн  основної заборгованості підлягають задоволенню.
Не погодившись із ухваленим рішенням, скаржник звернувся з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 12.12.2023  у справі №918/1021/23 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Рівнетеплоенерго"  відмовити. Стягнути з позивача суму сплаченого судового збору.
Вважає зазначене рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з наведених нижче підстав.
Вказує, що у Приміщенні 1 від централізованої системи опалення опалюються лише приміщення, площею 103,5 кв.м. які безпосередньо знаходяться у житловому будинку.
Скаржник зазначає, що актом обстеження від 28.09.2023 встановлено, що загальна площа приміщення відповідача за адресою: м. Рівне, вул. Р.Шухевича, 12 складає 1121,7 кв.м. та у ньому встановлено прилад обліку теплової енергії. Приміщення площею 332,1 кв., розташовані на першому поверсі в межах фундаменту житлового будинку. Інша частина приміщень, площею 789,6 кв.м., є прибудовою до житлового будинку, транзитні трубопроводи та нагрівальні системи централізованого опалення в приміщеннях прибудови - відсутні.
Крім того повідомляє, що починаючи з 2016 р. вхідна засувка опалення Приміщення 2 перекрита та опломбована і оплата за опалення не нараховувалася до 2021 року включно, у зв`язку з чим відповідач звертався до ТОВ "Рівнетеплоенерго" із листом № 76 від 17.10.2022  про необхідність проведення перерахунків витрат на опалення.
Отже, у Приміщенні 2 від централізованої системи опалення опалюються лише приміщення, площею 332Л кв.м., які безпосередньо знаходяться у житловому будинку.
У вересні складено акти обстеження від 22.09.2023 та від 28.09.2023. 
Позивачем у клопотанні від 15.11.2023 зазначено про те, що позовні вимоги, що розглядаються у справі № 918/1021/23 відносяться до попереднього опалювального сезону, а саме листопад 2022 - квітень 2023, а отже, вони не можуть бути враховані позивачем щодо попереднього періоду.
Звертає увагу, що предметом складених актів є стан системи опалення Приміщення 1 та 2. Будь-яке втручання у систему опалення має фіксуватися відповідною технічною документацією або про це повинно було б бути зазначено в таких актах (що вони складені у зв`язку із проведеними змінами).
Отже, вказані акти описують стан системи опалення приміщень, що вже існував у опалювальному сезоні 2022-2023, оскільки самовільного втручання, проведення змін або інших перепланувань у внутрішніх чи зовнішніх інженерних мережах, зокрема, у системі опалення у Приміщеннях 1 та 2, даними актами не зафіксовано. Крім того позивачем не надано жодних доказів, які б доводили будь-яке втручання з боку АТ "Сільпо рітейл"  та спростовували викладені в актах технічні обстеження. У свою чергу судом першої інстанції не досліджено та не надано правову оцінку наданим з боку відповідача доказам.
Таким чином, спірним є нарахування за опалення об`єкту по вул. Теліги, 49, зокрема, в частині нарахування мінімальної частки.
Звертає увагу, що з точки зору опалення це, фактично, два об`єкти:
-офісні приміщення площею 103,5 кв.м., які опалюються від централізованої системи теплопостачання житлового будинку;
-прибудова площею 1182,7 кв.м. з централізованою системою теплопостачання, та через яку не проходять розподільчі трубопроводи централізованої системи теплопостачання житлового будинку, що зафіксовано вищевказаним Актом обстеження від 22.09.23.
Довідки про кількість використаної теплової енергії у будинку м. Рівне, вул. Р.Шухевича, 12, за всі періоди нарахування заборгованості, які додано до позовної заяви складені ТОВ "Рівнетеплоенерго"  в односторонньому порядку та не містять підписів відповідального представника споживача. Також до довідок про кількість використаної теплової енергії у будинку м. Рівне, вул. О. Теліги, 49, за всі періоди нарахування заборгованості, не надано документи, які підтверджують повноваження представника споживача Юрах Б.Б.
Отже, дані документи не можуть підтвердити точну кількість використаної теплової енергії у Приміщеннях 1 та 2. Натомість позивачем вони долучені до матеріалів справи, в якості доказів, які підтверджують його позовні вимоги.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач наводить свої міркування на спростування доводів скаржника та вказує на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл».
В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 12.12.2023  у справі № 918/1021/23 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ "Рівнетеплоенерго"  відмовити. Стягнути з позивача суму сплаченого судового збору.
Представник позивача заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції.  Просить відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл».
Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
10.06.2013 між ТОВ "Рівнетеплоенерго" (постачальник) та ПрАТ "Сільпо рітейл" (споживач) укладено Договір на постачання теплової енергії №385 (далі - Договір).
Згідно з п.1.1 Договору постачальник зобов`язується надавати споживачеві теплову енергію, а споживач, в свою чергу, зобов`язується прийняти та оплатити теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим Договором.
Відповідальність підприємства і споживача за технічний стан і обслуговування систем водопостачання та теплоспоживання визначається їх балансовою належністю і додається до даного Договору у вигляді схеми розмежування (додаток №1). (п. 1.3. Договору).
Пунктом 1.4. Договору визначено, що ТОВ "Рівнетеплоенерго" здійснює постачання теплової енергії у приміщення за адресою: м. Рівне, вул. О. Теліги, буд. 49, магазин "Сільпо", власником якого є ПрАТ "Сільпо рітейл".
Пунктом 3.2.1 Договору передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором.
Пунктом 4.4. Договору, споживач, що має прилади обліку, щомісячно подає Підприємству звіт про фактичне споживання теплової енергії до 20 числа поточного місяця. В разі неподання звіту в обумовлений термін, нарахування проводиться розрахунковим методом.
Відповідно до п.5.4 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Термін внесення платежів - не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим.
Згідно з пунктом 5.10. Договору в інформативному порядку Товариством можуть направлятись рахунки Споживачу. В рахунок включається оплата за теплову енергію, пеня та інші фінансові санкції за порушення умов даного Договору.
Загальні відомості про споживача містяться у додатку №2 до Договору (п. 1.5. Договору).
Додатком №3 до Договору є планова річна потреба теплової енергії на опалення та підігрів води.
17.10.2013 сторони уклали Додаткову угоду №385/1 до Договору, згідно з якою доповнили Основний Договір додатком №1 "Схема теплової мережі, що перебуває на балансі Споживача" для приміщення по вул. Шухевича, 12, а також виклали в новій редакції додатки №2 та №3.
Оскільки відповідач не виконує зобов`язання за Договором в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення 419 441,34 грн.
Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що склалися апеляційний господарський суд зазначає наступне.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.
З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини за своїм змістом є майновими, договірними та стосуються постачання теплової енергії. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права в частині своєчасної та повної оплати отриманої відповідачем теплової енергії порушеними.
Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Об`єктом договору постачання енергетичними та іншими ресурсами може виступати електрична і теплова енергія, природній газ, вода, нафта та інші ресурси, які надаються споживачеві (абонентові) через приєднану мережу електропроводів, трубопроводів тощо.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Колегія суддів зауважує, що як убачається із актів обстеження системи централізованого опалення та гарячого водопостачання від 15.08.2016, складених за участі представників позивача та відповідача, опалювальна площа споживача за адресою м. Рівне, вул. Теліги, 49 згідно з планом БТІ (технічного паспорту) №ПТ-2 від 28.02.2006 становить:
- універсам "Сільпо" - 1183, 3 м. кв., неопалювальні приміщення відсутні;
- офісні приміщення - 103, 5 м. кв., неопалювальні приміщення відсутні.
Крім того, слід вказати, що з липня 2021 року розрахунок вартості тарифів на послуги з теплопостачання, що надаються ТОВ "Рівнетеплоенерго", здійснюється органом місцевого самоврядування.
Згідно з рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради "Про встановлення тарифів ТОВ "Рівнетеплоенерго" №98 від 12.10.2021 для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії був встановлений тариф 4 704,48 грн./Гкал (з ПДВ).
Відповідно до Рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради №127 від 21.12.2021, були внесені зміни до Рішення №98 від 12.10.2021 та встановлені тарифи для категорії споживачів "інші споживачі" за послугу з постачання теплової енергії 8 526,96 грн./Гкал (з ПДВ).
Окрім вказаного, розрахунок вартості наданих Товариством послуг здійснюється на підставі "Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженою Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №315 від 22.11.2018.
Відповідно до Методики загальний обсяг спожитої теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного обліку теплової енергії, складається з наступних складових:
- обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення, визначений за показниками лічильника;
- обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення, донарахований до мінімальної частки середнього питомого споживання (середнє споживання із загального обсягу спожитого тепла у будинку для нежитлових приміщень (квартир) з індивідуальними лічильниками);
- обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення.
Розподіл обсягів спожитих у будинку послуг з постачання теплової енергії здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом).
Обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення для дев`ятиповерхової будівлі складає 10 % (п. 2 розділ 3 Методики). Обсяг теплової енергії, витрачений на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, складає 5 % (п. 2 розділ 5 Методики).
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншого особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором.
Зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором.
У разі якщо зняття показань вузлів обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, за допомогою систем дистанційного зняття показань, таке зняття може здійснюватися без присутності споживача або його представника.
Статтею 25 Закону України "Про теплопостачання" встановлено обов`язок теплопостачальної організацій забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.
Відповідно до ч.7 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
У силу вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до  п.5.4 Договору, у відповідача з`являвся обов`язок до 10 числа місяця наступного за розрахунковим місяцем проводити оплату за поставлену теплову енергію.
У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 цього Закону).
Частиною 6 ст. 276 ГК України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.
Згідно ч.1 ст. 277 ГК України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
За п.23 постанови КМ України від 03.10.2007 №1198 "Про затвердження Правил користування тепловою енергією" розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.
Як убачається із матеріалів справи,  позивач належним чином виконав свої зобов`язання щодо постачання теплової енергії відповідачу у період з 03.11.2022 по 19.04.2022 включно на загальну суму 561 655 грн 56 коп., що підтверджується довідками про кількість використаної теплової енергії:
- за адресою О.Теліги, 49: з 03.11.2022 по 30.11.2022 – 82,41 ГКал; з 01.12.2022 по 31.12.2022 – 169,845 ГКал; з 01.01.2023 по 31.01.2023 – 128,64 ГКал; з 01.02.2023 по 28.02.2023 – 116,58 ГКал; з 01.03.2023 по 31.03.2023 – 86,54166 ГКал; з 01.04.2023 по 12.04.2023 – 45,024 ГКал;
- за адресою Шухевича, 12: з 03.11.2022 по 30.11.2022 – 33,368 ГКал; з 01.12.2022 по 31.12.2022 – 77,976 ГКал; з 01.01.2023 по 31.01.2023 – 89,564 ГКал; з 01.02.2023 по 28.02.2023 – 70,824 ГКал; з 01.03.2023 по 31.03.2023 – 65,413 ГКал; з 01.04.2023 по 12.04.2023 – 18,652 ГКал.
Позивачем для відповідача в інформативному порядку виставлялися рахунки про надання послуги з постачання теплової енергії, а саме:
- за листопад 2022 року на суму 56 279,56 грн;
- за грудень 2022 року на суму 118 386,22 грн;
- за січень 2023 року на суму 97 602, 56 грн;
- за лютий 2023 року на суму 85 760,97 грн;
- за березень 2023 року на суму 66 939,50грн;
- за квітень 2023 року на суму 24 472,53 грн.
Отже, загальний розмір заборгованості становить 419 441,34 грн.
Станом на час розгляду справи, матеріали даної справи не містять доказів сплати споживачем 419 441,34 грн - заборгованості за спожиту теплову енергію.
Зважаючи, що позивач виконав свої зобов`язання з постачання теплової енергії, заразом відповідач розрахунків не провів, а тому колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення 419 441,34 грн - основної заборгованості підлягають задоволенню.
Крім того, судовою колегією не беруться до уваги доводи скаржника про те, що позивачем та судом першої інстанції не взято до уваги наявність акту обстеження від 22.09.2023, яким  встановлено, що у Приміщенні 1 від централізованої системи опалення опалюються лише приміщення, площею 103,5 кв.м., які безпосередньо знаходяться у житловому будинку та акту обстеження від 28.09.2023, яким встановлено, що у Приміщенні 2 від централізованої системи опалення опалюються лише приміщення, площею 332,1 кв.м., які безпосередньо знаходяться у житловому будинку, з огляду на таке.
Так, як убачається із матеріалів справи, позовні вимоги, що розглядаються в справі №918/1021/23 відносяться до попереднього опалювального періоду, а саме листопад 2022 р. - квітень 2023р, а отже вказані акти обстеження від 22.09.2023 та від 28.09.2023 правомірно не були враховані позивачем. 
Разом з тим, як убачається із матеріалів справи, позивач проводив нарахування відповідно до укладеного Договору №385, додатків до Договору, актів енергоаудиту, актів обстеження від 15.08.2016, законодавства України та нормативно-правових актів.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до позивача в період часу з листопада 2021 року по квітень 2023 року з метою проведення обстеження, при умові незгоди з сумами нарахувань згідно виставлених рахунків. В подальшому, лише 18.08.2023 з листом вх.№62 ПрАТ «Сільпо Рітейл» звернувся до позивача для проведення обстежень наявних у відповідача приміщень за договором №385.
Отже, колегія суддів зауважує, що позивач проводив нарахування в опалювальний період 2022-2023 р.р. на підставі існуючих на дату проведення нарахування відомостей, а тому доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Щодо доводів скаржника про те, що розрахунок заборгованості позивача не містить чіткої формули та розшифровки її складових частин розрахункового методу, за яким здійснювалося визначення та розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на площі загального користування у Приміщенні 1 та 2 та мінімальної частки споживання у Приміщенні 1 по кожному місяцю нарахування заборгованості. Також у розрахунку заборгованості не вказано чітко яким саме пунктом або пунктами Методики передбачено застосування саме такої формули розрахунків, яку використав позивач, а міститься лише загальна вказівка, що розрахунок проведено на підставі Методики, то колегія  суддів  вказує, що нарахування відбувається виключно по місяцям загального користування та розрахунок вартості наданих послуг здійснюється за "Методикою розподілу споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг", затвердженою Наказом Мінрегіону №315 від 22.11.2018.
При цьому, позивачем у позові було вказано, що таке нарахування відбувалося по вул. Шухевича 12 - площа приміщення 1035,8 м2; нарахування відбувається виключно по місцям загального користування (далі - МЗК), інших нарахувань не проводиться у зв`язку із наявним актом енергоаудиту; розрахунок МЗК відбувається, на підставі п.п. 8,12 р. IV  Методики. Крім того, слід зазначити, що загальна площа будинку для розрахунку МЗК 5091,7 м2; згідно доданих до позовної заяви довідок про кількість використаної теплової енергії, показник знімається безконтактним методом, так як у будинку встановлений ультразвуковий компактний лічильник енергії «SHARKY 775» (ч. 2 ст.11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»), що дозволяє без втручання людини отримувати показники використаної теплової енергії по вказаному будинку. 
По вул.  О.Теліги 49 (Офісне приміщення) - 103,5 м2; нарахування відбувається по місцям загального користування (далі - МЗК) та частка використаної теплової енергії від будинку; розрахунок МЗК відбувається, відповідно до п.12 р. IV «Методики, загальна площа будинку для розрахунку МЗК 12048,1 м2; офісне приміщення не має індивідуального лічильника, тому розрахунок частки використаної теплової енергії проводиться від будинку по підставі п. 5 р.ІІІ «Методики».  
По вул. О.Теліги 49 (Магазин «Сільпо») - 1183,3 м2; нарахування відбувається по місцям загального користування (далі - МЗК) та мінімальної частки використання теплової енергії; розрахунок МЗК відбувається, як зазначено у Позовній заяві, відповідно до п.12 р. IV «Методики»,  загальна площа будинку для розрахунку МЗК 12048,1 м2; магазин «Сільпо» має індивідуальний лічильник, однак із відсутністю передачі показів розрахунок проводився на мінімальну частку використання теплової енергії котра передбачена відповідно до п. 1 р. VІ «Методики».
Разом з тим, не погоджуючись із сумою нарахування скаржник не надав свого контррозрахунку, що ним було підтверджено в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції. 
За наведеного, доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. 
Щодо доводів скаржника про те, що довідки про кількість використаної теплової енергії у будинку м. Рівне, вул. Р.Шухевича, 12, за всі періоди нарахування заборгованості, які додано до позовної заяви складені ТОВ "Рівнетеплоенерго"  в односторонньому порядку та не містять підписів відповідального представника споживача. Також до довідок про кількість використаної теплової енергії у будинку м. Рівне, вул. О. Теліги, 49, за всі періоди нарахування заборгованості, не надано документи, які підтверджують повноваження представника споживача Юрах Б.Б., то суд апеляційної інстанції не бере їх до уваги, з огляду на таке.
Як убачається із матеріалів справи, та вказувалося позивачем, за адресою будинку у м. Рівне, вул. Р. Шухевича 12, встановлений ультразвуковий компактний лічильник енергії «SHARKY 775» (ч. 2 ст.11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»), що дозволяє без втручання людини отримувати показники використаної теплової енергії по вказаному будинку. Покази з даного приладу передаються автоматично до програми Позивача без втручання людини.
Щодо повноваження представника споживача Юрах Б.Б. слід вказати, що відповідач не надав жодного документу, який би спростовував повноваження подання довідок особою «Юрах Б.Б.» по споживачу ОСББ «Теліги 49».
При цьому, за наявності сумніву у достовірності даних відповідач може самостійно звернутися до ОСББ «Теліги 49» з заявою про надання інформації щодо кількості спожитої теплової енергії будинком, що ним зроблено не було.
За наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позову.
Таким чином, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються на його власній оцінці та спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи.
Отже, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 12.12.23 у даній справі прийняте з повним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.
Крім того, у зв`язку із відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати визначені ст. 129 ГПК України, залишаються за скаржником.   

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284  Господарського процесуального кодексу України, суд  
                           
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сільпо рітейл" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12.12.23 у справі №918/1021/23 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 12.12.23 у справі №918/1021/23 залишити без змін. 
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.
4.  Справу № 918/1021/23 повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "14" лютого 2024 р.

Головуючий  суддя                                                                      Миханюк М.В. 

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.  

Суддя                                                                                              Саврій В.А.