Номер провадження: 22-ц/813/2336/24 
Справа № 519/319/19
Головуючий у першій інстанції Барановська З. І.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Драгомерецького М.М.
суддів: Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,
при секретарі: Узун Н.Д., 

за участю: представника ОСОБА_1 – адвоката Єрьоменко Л.В.,
та представника ОК «Житлово - будівельне товариство «Морський» - Щелкової К.В.,

переглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єрьоменко Людмили Вікторівни на ухвалу Южного міського суду Одеської області від 27 червня 2023 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово – будівельне товариство «Морський», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів та договорів недійними, скасування запису про право власності, визнання права приватної власності, за участю третьої особи – Державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Антінескул Юлії Василівни, -

В С Т А Н О В И В:
13 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Южного міського суду Одеської області з позовом до Обслуговуючого кооперативу «Житлово – будівельне товариство «Морський», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів та договорів недійними, скасування запису про право власності, визнання права приватної власності, за участю третьої особи – Державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Антінескул Юлії Василівни.
27 червня 2023 року ухвалою Южного міського суду Одеської області позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово – будівельне товариство «Морський», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочинів та договорів недійними, скасування запису про право власності, визнання права приватної власності, за участю третьої особи – Державного реєстратора КП «Агенція державної реєстрації» Антінескул Юлії Василівни залишено без розгляду.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, 06 вересня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , направив засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу в якій просить суд ухвалу Южного міського суду Одеської області від 27 червня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
14 листопада 2023 року Одеським апеляційним судом отримано відзив на апеляційну скаргу від Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельне товариство «Морський» в якому відповідач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Южного міського суду Одеської області від 27 червня 2023 року без змін.
В судове засідання до апеляційного суду відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та третя особа – державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації» Антінескул Ю.В. не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про направлення судових повісток-повідомлень. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів керуючись вимогами ч. 2 ст. 372 ЦПК України вважає можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених про дату судового засідання учасників справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.
Залишаючи без розгляду позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що позивач, який повторно не з`явився у судове засідання, належним чином був повідомлений про дату, час і місце його проведення, а в матеріалах справи відсутня заява позивача про розгляд справи за його відсутності. За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов необхідно залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача до судового засідання без поважних причин.
Апеляційний суд, дослідивши обставини справи, вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним з огляду на наступне.
Так, судом встановлено, що згідно довідки (т. 1, а.с. 243) судове засідання, призначене на 05 квітня 2023 року не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Барановської З.І. на лікарняному, слухання перенесено на 23 травня 2023 року.
22 травня 2023 року до Южного міського суду Одеської області надійшла заява (т. 1, а.с. 255) від адвоката Щелакової К.В. в якій заявник просить суд відкласти судове засідання, яке призначено на 23 травня 2023 року у зв`язку із зайнятістю адвоката в іншому судовому засіданні.
Згідно довідки (т. 1, а.с. 256) в судове засідання, призначене на 23 травня 2023 року сторони по справі не з`явились, розгляд справи відкладено на 27 червня 2023 року.
Відповідно до довідки (т. 1, а.с. 361) в судове засідання, призначене на 27 червня 2023 року сторони по справі не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Згідно ч. 3 ст. 132 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно п. п. 1-2 ч. 3 зазначеної статті якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки  або ж в разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
За ч. 5 цієї ж статті у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Отже, дійсно повторна неявка позивача є підставою для залишення позову без розгляду незалежно від причин такої неявки (постанова КЦС ВС від 22.09.2021 у справі №465/205/17, від 28.10.2021 в справі №465/6555/16).
Разом з тим, апеляційний суд зауважує, що при вирішенні питання, в тому числі щодо процесуального ходу розгляду справи, суд повинен уникати зайвого формалізму та приймати те чи інше рішення з врахуванням обставин та особливостей кожної конкретної справи. Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»).
Апелянтом повідомлено, що неявка позивача у судове засідання, призначене на 23 травня 2023 року, була обумовлення повідомленням суду про звернення представника відповідача із клопотанням про відкладення розгляду справи, а тому, як зазначає апелянт, йому було зазначено про те, що судове засідання буде перенесено на іншу дату.
З матеріалів справи вбачається вищезгадане клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, а тому апеляційний суд вважає передчасним висновок суду першої інстанції про те, що судове засідання, призначене на 23 травня 2023 року було відкладено у зв`язку з неякою позивача.
Слід також наголосити на тому, що положеннями Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди повинні здійснювати правосуддя на засадах рівності всіх перед законом і недопущення будь-яких дискримінацій з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
Складовою частиною визначеного статтею 6 Конвенції права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.
У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 03 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.
Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статтями 128-130 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. ч. 1-6, 13 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.  Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.
За наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Апеляційний суд, досліджуючи матеріали справи, звертає увагу на те, що відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 судових повісток про дату, час та місце розгляду справи, зокрема на 23 травня 2023 року та 27 червня 2023 року.
В справі наявні лише скрін-шоти електронно пошти з яких вбачається направлення на адресу представника позивача - ОСОБА_4 судової повістки по справі №519/319/19, в свою чергу неможливо встановити на яку саме дату судового засідання було направлено таку судову повістку і чи доставлено листа.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки для залишення без розгляду позовної заяви має існувати одночасно дві обставини, а саме: належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи та повторна, тобто друга поспіль неявка в судове засідання.
Оскільки, позивач ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 23 травня 2023 року та на 27 червня 2023 року, і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції при постановлені ухвали від 27 червня 2023 року про залишення позову без розгляду не вірно застосував норми п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України процесуального законодавства, оскільки в даному випадку відсутня повторна, друга поспіль неявка в судове засідання позивача, тому дана ухвала є передчасною та не відповідає вимогам діючого ЦПК України.
Також слід зазначити, що за змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею  (ст. 223 ЦПК України).
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі  неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Матеріалами справи встановлено, що явка позивача ОСОБА_1 обов`язковою не визнавалась.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає, а судом першої інстанції не вказано, з яких саме підстав неможливо було розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 чи його представника та жодним чином не вмотивував, яким чином неявка ОСОБА_1 перешкоджає розгляду справи.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки висновки суду першої інстанції зроблені з неправильним застосуванням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, то відповідно до ст. 379 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, 379, 381–384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єрьоменко Людмили Вікторівни - задовольнити, ухвалу Южного міського суду Одеської області від 27 червня 2023 року про залишення позову без розгляду - скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст судового рішення складено: 28 березня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду:                                          М.М. Драгомерецький   

Р.Д. Громік

                                                                                                                   С.М. Сегеда