ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/25933/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,     
за участю секретаря судового засідання Темченко Є.П. 
за участю: представника позивача: Білоконя С.С.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні  в місті Дніпрі  апеляційну скаргу Дніпровської міської ради  
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду    від  02.11.2023  (суддя суду першої інстанції Юрков Е.О.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/25933/23   за позовом  Громадської організації «Платформа Громадський контроль»  до  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Дніпровська міська рада про визнання протиправною та скасування постанови,
У С Т А Н О В И В :
          09.10.2023 Громадська організацію «Платформа Громадський контроль» звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:
          - визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіної Ольги Іванівни від 14.09.2023 про закінчення виконавчого провадження №71691849.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що вимоги виконавчого документу по справі №160/19654/22 від 16.03.2023 Дніпровською міською радою не виконано, а відтак постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною, помилковою, протиправною та підлягає скасуванню.
          Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 02.11.2023 задовольнив адміністративний позов ГО «Платформа Громадський контроль».  Визнав протиправною та скасував постанову заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіної Ольги Іванівни від 14.09.2023 про закінчення виконавчого провадження №71691849.
Не погодившись з рішенням суду третя особа звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду в справі №160/19654/22 виконане в повному обсязі, у зв`язку з чим, виконавцем правомірно прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Також, Дніпровська міська рада зазначає, що на виконання вимог рішення суду, нею була надана відповідь на вимогу державного виконавця про те, що на даний час проєкт рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради «Про надання дозволу ТОВ «Днепроспецремонт» на виконання робіт з благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче) було знято з публікації, у зв`язку з його неактуальністю.  У зв`язку з зазначеним проведення консультацій з громадськістю щодо зазначеного питання є неможливим, оскільки на час його виконання відсутні підстави для таких консультацій (рішення знято з розгляду), а відтак вимога щодо оприлюднення проєкту є взаємовиключною, враховуючи його фактичну відсутність. 
          Від позивача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга    не підлягає  задоволенню за наступних підстав. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/19654/22 від 16.03.2023 адміністративний позов Громадської організації "Платформа Громадський Контроль" до відповідача 1: Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, відповідача 2: Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, що виразилась у незабезпеченні інформування населення міста Дніпро про здійснення заходів благоустрою території прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче та можливості практичної реалізації наявних у громадян, які проживають на цій території, прав у сфері благоустрою; визнано протиправною бездіяльність    Дніпровської міської ради щодо розгляду запиту Громадської організації "Платформа Громадський контроль" №131/22 від 17.02.2022 року “Про надання публічної інформації”; зобов`язано Дніпровську міську раду повторно розглянути запит Громадської організації “Платформа Громадський Контроль” №131/22 від 17.02.2022 року “Про надання публічної інформації”, з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
На виконання означеного рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом 25.04.2023 у даній справі видано виконавчі листи.
02.05.2023 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіною Ольгою Іванівною, розглянуто заяву стягувача про примусове виконання виконавчого листа № 160/19654/22 виданого 25.04.2023, та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71691849.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2023 року по справі №160/19654/22 залишено без змін.
17.07.2023 за № 26305 Дніпровській міській раді направлено вимогу державного виконавця, відповідно до якої останній, необхідно протягом п`яти днів з моменту отримання наведеної вимоги виконати вимоги виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 по справі №160/19654/22, про що повідомити відділ примусового виконання рішень письмово, з наданням до відділу документів, що підтверджують виконання даного рішення суду в повному обсязі.
Дніпровська міська рада листом “Про розгляд вимоги виконавця” №7/11-1571 від 27.07.2023 адресованим заступнику начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ользі Міхіній повідомила що, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 по справі № 160/19654/22 виконано в повному обсязі. Також повідомлено, що Інспекцією з питань благоустрою Дніпровської міської ради на виконання рішення повторно розглянуто та надано відповідь на лист Громадської організації “Платформа Громадський контроль”, що надійшов до Дніпровської міської ради, стосовно оприлюднення проєкту благоустрою з улаштування пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та призначення консультацій з громадськістю щодо цього проекту. Документи, які підтверджують виконання рішення, додано до означеного листа.
Також, Дніпровська міська рада листом “Про повторний розгляд листа” №7/11-1569 від 27.07.2023 адресованим голові Громадської організації “Платформа Громадський контроль” Денису Селіну повідомила, що Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради листом від 06.02.2023 № 3/7-35 відкликала оприлюднений 11.02.2022 на офіційному вебсайті Дніпровської міської ради проєкт рішення виконавчого комітету міської ради “Про надання дозволу ТОВ “Днепрспецремонт” на виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче” у зв`язку із втратою його актуальності. Оскільки Проєкт рішення відкликано призначення консультацій з громадськістю стосовно цього проекту не передбачено вимогами чинного законодавства України.
14.09.2023 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіною Ольгою Іванівною, встановлено, що вимоги виконавчого документа виконані у повному обсязі, у зв`язку з чим, відповідно до вимог пункту 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №71691849.
Відтак, позивач, не погодившись із діями відповідача щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження № 71691849 від 14.09.2023, звернувся до суду за захистом своїх прав. 
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята державним виконавцем передчасно, оскільки рішення суду в повному обсязі не виконане.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження"   (далі - Закон №1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією України, цим   Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього   Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього   Закону   підлягають примусовому виконанню.
Згідно приписів   статті 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених   законом   випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених   законом   або міжнародним договором України;
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються   Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини 1   статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим   Законом   заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 3 статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:
1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;
2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;
10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;
11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;
16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;
18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;
22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.
Згідно положень пункту 9 частини 1   статті 39 Закону №1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. 
Частиною 2 цієї статті визначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.
Так, 14.09.2023 заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіною Ольгою Іванівною на підставі листа Дніпровської міської ради “Про розгляд вимоги виконавця” №7/11-1571 від 27.07.2023, прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №71691849.
З листа Дніпровської міської ради “Про розгляд вимоги виконавця” №7/11-1571 від 27.07.2023 вбачається, що Інспекцією з питань благоустрою Дніпровської міської ради на виконання Рішення повторно розглянуто та надано відповідь на лист Громадської організації “Платформа Громадський контроль” стосовно оприлюднення проекту благоустрою з улаштування пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та призначення консультацій з громадськістю щодо цього проекту. 
З відповіді, яка була надана Дніпровською міською радою, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 по справі №160/19654/23, вбачається, що повторно розглянувши лист від 17.02.2022 №131/22, голові Громадської організації “Платформа Громадський контроль” Денису Селіну повідомлено, що Інспекція з питань благоустрою Дніпровської міської ради листом від 06.02.2023 № 3/7-35 відкликала оприлюднений 11.02.2022 на офіційному вебсайті Дніпровської міської ради проект рішення виконавчого комітету міської ради “Про надання дозволу ТОВ “Днепрспецремонт” на виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче” у зв`язку із втратою його актуальності. Оскільки Проект рішення відкликано призначення консультацій з громадськістю стосовно цього проекту не передбачено вимогами чинного законодавства України.
Водночас, встановлені обставини справи свідчать, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі № 160/19654/22, залишеним Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.06.2023 без змін, визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, що виразилась у незабезпеченні інформування населення міста Дніпро про здійснення заходів благоустрою території прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче та можливості практичної реалізації наявних у громадян, які проживають на цій території, прав у сфері благоустрою, також  визнано протиправною бездіяльність    Дніпровської міської ради щодо розгляду запиту Громадської організації "Платформа Громадський контроль" №131/22 від 17.02.2022 року “Про надання публічної інформації” та зобов`язано Дніпровську міську раду повторно розглянути запит Громадської організації “Платформа Громадський Контроль” №131/22 від 17.02.2022 року “Про надання публічної інформації”, з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.
Під час розгляду означеної справи суд вказав, що факт зняття проекту рішення виконавчого комітету “Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю "Днепрспецремонт" на виконання робіт з улаштування пляжної зони в районі веслувального    каналу    (ж/м   Перемога)   та   робіт з благоустрою в районі оз. Куряче” з публікації, не звільняє Дніпровську міську раду від обов`язку щодо інформування населення міста Дніпро про здійснення заходів про організацію благоустрою територій прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та оз. Куряче та забезпечення можливості практичної реалізації наявних у громадян, які проживають на цій території, прав у сфері благоустрою. Окрім того, рішенням було зобов`язано Дніпровську міську раду повторно розглянути запит Громадської організації “Платформа Громадський Контроль” №131/22 від 17.02.2022 “Про надання публічної інформації”, з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.
Окрім того, суд апеляційної інстанції в своїй постанові від 14.06.2023 по справі № 160/19654/22, звернув увагу на підтвердження таких доводів щодо не передбачення проєктом рішення “Про надання дозволу Товариству з обмеженою відповідальністю “Днепрспецремонт” на виконання робіт з улаштування пляжної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та робіт з благоустрою в районі оз. Куряче” проведення будівництва, реконструкції та капітального ремонту об`єктів благоустрою Відповідачами не було надано жодних доказів.
Судом апеляційної інстанції зазначено, що 17.02.2022 Громадською організацією “Платформа Громадський контроль” було направлено запит №131-22 на адресу голови Дніпровської міської ради, у якому Позивач просив здійснити оприлюднення проєкту благоустрою з улаштування прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та провести консультації з громадськістю, що прямо передбачено Законом України “Про благоустрій населених пунктів”.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 04.05.2022 Відповідачем-2 (Дніпровською міською радою) було надано відповідь за №7/10/676 на запит Позивача (Громадська організація “ПЛАТФОРМА ГРОМАДСЬКИЙ КОНТРОЛЬ”) від 17.02.2022, в якій Відповідач-2 не у повному обсязі надав запитувану Позивачем інформацію, зазначивши, лише що публікація проєкту виконання робіт із благоустрою прибережної зони в районі веслувального каналу (ж/м Перемога) та призначення консультацій з громадськістю стосовно цього проєкту не передбачено вимогами чинного законодавства, оскільки проєкт рішення не передбачає проведення будівництва, реконструкції та капітального ремонту об`єктів благоустрою. Проте, Відповідач-2, зокрема, не вказав на підставі яких положень проєкту рішення та норм чинного законодавства дійшов висновку, що такий проєкт рішення не передбачає проведення будівництва, реконструкції та капітального ремонту об`єктів благоустрою.
Водночас суд апеляційної інстанції звернув також увагу на те, що надання під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції наявної у Відповідачів документації зі спірних питань не свідчить про відсутність бездіяльності з боку Відповідача-2 щодо надання повної та достовірної інформації на запит Позивача, яка мала бути наведена у відповіді останнього за №7/10/676.
Судами у справі №160/19654/22 визначено, що належним засобом захисту прав позивача, є  зокрема зобов`язання Дніпровської міської ради повторно розглянути запит Громадської організації “Платформа Громадський Контроль” №131/22 від 17.02.2022 року “Про надання публічної інформації”, з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що з листа Дніпровської міської ради “Про розгляд вимоги виконавця” №7/11-1571 від 27.07.2023 третьою особою фактично не виконано вимог виконавчого листа № 160/19654/22 в повному обсязі, з урахуванням правової оцінки наданої судом у наведеній справі, оскільки відповідь не містить інформацію, яка підтверджує характер, зміст та обсяг робіт, що визначені проєктом рішення.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України “Про виконавче провадження”, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження №71691849 від 14.09.2023 прийнята заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіною Ольгою Іванівною  є протиправною та підлягає скасуванню.
Суд зазначає, що враховуючи приписи     статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, а його невиконання - тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до пункту 1 частини третьої    статті 2 КАС України    однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства є верховенство права. Згідно із вказаним принципом людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала   Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до частини першої                  статті 9 Конституції України             стала частиною національного законодавства України.
Міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Отже,                  Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод             є частиною національного законодавства України відповідно до положень                  статті 9 Конституції України.
За змістом статті 32 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.
Предметом регулювання Конвенції є захист основних прав і свобод особи, що передбачає пряму дію норм Конвенції.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
Європейський суд з прав людини у рішенні “Юрій Миколайович Іванов проти України” наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
  Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.
                ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені  статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (“Піалопулос та інші проти Греції”, “Юрій Миколайович Іванов проти України”, “Горнсбі проти Греції”).
          З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ГО «Платформа Громадський контроль» є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для його зміни чи скасування – відсутні.
          Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради – залишити без задоволення.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.11.2023 в адміністративній справі № 160/25933/23 – залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.
                    Постанова в повному обсязі складена 10.01.2024.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук