Справа № 136/1577/23 
Провадження № 33/801/40/2024
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванець О. Д.
Доповідач: Стадник І. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України
09 січня 2024 року                                                                     м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника адвоката Покоєвича Андрія Олексійовича на постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 130 КпАП України, 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 

встановив:
Постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, з безоплатним вилученням транспортного засобу. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 536 грн 80 коп. 
Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 , через свого адвоката Покоєвича М.В., подав апеляційну скаргу, у якій просив постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В доводах апеляційної скарги вказує, що статтею 8 пункту 5 Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968 року, яка ратифікована Українською СРСР 25.04.1974 року, визначено, що в національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, які стосуються керування під впливом алкоголю, а також допустимий законом рівень алкоголю в крові, а у відповідних випадках - у повітрі, що видихається, перевищення якого є несумісним з керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень алкоголю в крові у відповідності до національного законодавства не повинен перевищувати 0.50 грама чистого алкоголю на літр крові або 0.25 мг на літр повітря, що видихається. Таким чином, мінімальна межа вмісту алкоголю для визначення стану алкогольного сп`яніння згідно норм міжнародного права повинна становити 0.25 мг. на літр повітря, що видихається, і становить, у перерахунку одиниць виміру алкоголю в крові і повітрі, що видихається, 0.5 проміле.
Вважає, що з урахуванням похибки під час експлуатації технічного приладу, вміст алкоголю, що видихав ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права, а різниця в 0,24 проміле це в середньому 150 г пива, не може, на думку апелянта, кардинально вплинути на поведінку водія.
Крім того, зазначає, що відповідно до п. 2.3.1.1. Інструкції експлуатації приладу «Alcotest 6810» перед проведенням тесту має пройти не менше 2 хв. після куріння, тоді як з моменту зупинки автомобіля ОСОБА_1 курив, після чого відразу був пройдений тест на стан алкогольного сп`яніння, при цьому в матеріалах справи відсутні докази того, що працівники поліції повідомили про можливі неточності показань та порушення процедури.
Крім того, до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду. Підставами для поновлення процесуального строку апелянт зазначає те, що повний тест постанови складено судом 04.12.2023 року, а його копію ОСОБА_1 отримав 06.12.2023 року. 
Згідно з статтею 289 КпАП України апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Враховуючи обґрунтування апеляційної скарги в частині пропущення строку на апеляційне оскарження судового рішення та матеріалів справи, причини пропуску процесуального строку слід визнати поважними та поновити заявнику строк на апеляційне оскарження постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року .
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Покоєвич А.О. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах викладених у ній, просили її задовольнити. ОСОБА_1 суду пояснив, що він тільки-но отримав права і знав, що їздити в стані сп`яніння не можна. Вважає, що було порушено процедуру проведення огляду, так як йому не запропонували пройти огляд в лікувальному закладі. 
Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями частин 1, 2 статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 312356 від 18 серпня 2023 року, водій ОСОБА_1 того ж дня - 18.08.2023 об 11:14 год. в с. Соболівка по вул. Миру керував автомобілем «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння зі згоди водія проводився із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6810, результат якого 0,44 ‰, тест № 2885. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за частиною 2 статті 130 КпАП України, оскільки протягом року він притягувався до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою. 
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною другою статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно з статтею 266 КпАП України особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначає Інструкція, затверджена наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до пунктів 2, 4, 7 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Для визначення у водія стану наркотичного сп`яніння обов`язкове проведення лабораторних досліджень, що визначено у п. 7 розділу III Інструкції.
Отже, нормами законодавства передбачено, що у разі виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння, у даному випадку почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, про що вказано у направленні на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння…, працівник поліції мав право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.
За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.
Відповідно до статті 256 КпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище перекладача, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності і , при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі. 
Зазначені вище вимоги особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення виконані, зокрема, у ньому чітко вказано суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений та підписаний уповноваженою на те особою - поліцейським СРПП ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Крикун І.С. та особою, щодо якої він складений, тобто ОСОБА_1 , який у відповідній графі зазначив: «випив пиво, більше не буду».
У протоколі про адміністративне правопорушення також зазначено, що водій ОСОБА_1 відсторонений від керування.
Також вина ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КпАП України підтверджується:
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.08.2023, де зазначено ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 , зокрема, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота;
актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за яким результати огляду водія - проба позитивна 0,44 ‰;
роздруківкою з приладу «Drager Alcotest 6810» від 18.08.2023, тест №2885, де зафіксовано результати тесту - 0.44 ‰, яка підписана особою щодо якої він проводився, тобто ОСОБА_1 .
Під час перегляду в апеляційному суді відеоматеріалів - запису з нагрудної камери патрульного поліцейського, доданого до матеріалів справи, з`ясовано, що під час зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 , останньому було озвучено причину такої зупинки. Під час спілкування з працівниками поліції, останніми були виявлені у водія ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, після чого запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Результатами огляду встановлено, що у ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю у розмірі 0,44 проміле. 
Досліджені судом відеозаписи є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції, ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.
Доводи апеляційної скарги про порушення процедури огляду на стан сп`яніння, а саме п. 2.3.1.1 Інструкції з експлуатації «Alcotest Drager 6810», згідно якого перед проведенням тесту повинно пройти не менше двох хвилин після куріння, не спростовують результати тесту. При цьому, апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_1 , а також його пасажири, зокрема, його сестра, при спілкуванні з працівниками поліції не заперечували вживання алкогольних напоїв напередодні, вважаючи,
Також апеляційним судом відхиляються аргументи апеляційної скарги про те, що вміст алкоголю у повітрі, що видихав ОСОБА_1 не перевищував гранично допустиму норму, передбачену нормами міжнародного права, а різниця в 0,24 проміле це в середньому 150 гр пива, не може, на думку апелянта, кардинально вплинути на поведінку водія.
Згідно із пунктом 7 Розділу II Інструкції № 1452/735 установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Вказівка на зазначену величину пов`язана з технічними характеристиками технічних засобів, що використовуються для огляду водіїв на стан сп`яніння, а не з «дозволеною» дозою алкоголю. 
Як зазначалось вище та встановлено матеріалами справи, огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу - портативного алкотестеру «Drager Alcotest 6810».
Так, алкометр (алкотестер) - це прилад для визначення кількості алкоголю в крові (без аналізу крові безпосередньо) шляхом вимірювання концентрації парів спирту у видихуваному повітрі та застосування коефіцієнтів перерахунку, що визначаються експериментально. При вдиху повітря надходить у легені і збагачує кровоносні судини киснем, «відбираючи» з кровоносних судин вуглекислий газ і насичуючись парами спирту. Алкотестери «пропускають» верхній шар повітря, що видихається, і вимірюють виключно «глибинний» шар, який реально контактував з кровоносними судинами легенів і несе в собі інформацію про концентрації спирту в крові людини.
Тобто, цей прилад в залежності від налаштування видає показники масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі, одиницею виміру у цьому випадку є мг/л, або масової концентрації алкоголю в крові, одиницею виміру у цьому випадку є проміле - ‰.
Згідно роздруківки результату проходження ОСОБА_1 алкотеста від 18 серпня 2023 року за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6810» його показник становив 0,44 ‰. Тобто належними та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
У статті 8 Віденської Конвенції про дорожній рух від 8 листопада 1968 року, з доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01 травня 1971 року (конвенція ратифікована Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 25 квітня 1974 року), міститься норма про те, що у національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках - в повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У будь-якому випадку максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається. Водій транспортного засобу повинен уникати будь-яких дій, що не пов`язані з водінням.
Вказана норма Конвенції не встановлює мінімального допустимого за національним законодавством рівня алкоголю в крові або у повітрі, що видихається водієм, а навпаки, встановлює його максимальний рівень, при якому керування водіями транспортними засобами має бути заборонено. При цьому, Конвенція про дорожній рух не забороняє національним органам влади встановлювати інші (менші) показники рівня алкоголю, що й має місце в Україні. З огляду на наведене, порушень норм національного законодавства при розгляді справи в суді першої інстанції апеляційний суд не вбачає.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови районного суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КпАП України, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами.
За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Липовецького районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись статтями 251, 268, 289, 294 КпАП України, суд, - 
постановив:
Поновити адвокату Покоєвичу Андрію Олексійовичу строк на апеляційне оскарження постанови Липовецького районного суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника адвоката Покоєвича Андрія Олексійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Липовецького районного  суду Вінницької області від 30 листопада 2023 року без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        І.М. Стадник