ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" грудня 2023 р.           Справа№ 910/2248/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шаптали  Є.Ю.
суддів:            Яковлєва М.Л. 
          Тищенко А.І. 

при секретарі                 Токаревій А.Г.
за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 12.12.2023.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Антимонопольного комітету України та Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 
на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 (суддя Г.П. Бондаренко - Легких, повний текст складено та підписано 18.07.2023)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 
до 1) Антимонопольного комітету України
2) Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 
про    визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (позивач) звернулось до Антимонопольного комітету України (відповідач-1) та Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач-2) про:
- визнання викладеної в листі Голови Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 01.11.2022 №70-02/1-5615 відмови в розгляді справи за заявою НЕК «Укренерго» від 11.02.2022 №01-7326 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції незаконною та
- зобов`язання Антимонопольного комітету України за наслідками розгляду заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції НЕК «Укренерго» прийняти процесуальне рішення згідно вимог чинного законодавства України про захист економічної конкуренції.
Позовні вимоги обґрунтовані бездіяльністю відповідачів, що полягає у порушенні порядку розгляду заяви позивача від 11.02.2022 №01/7326 про порушення  законодавства про захист економічної конкуренції.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 позов Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Антимонопольного комітету України, Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задоволено повністю.
Визнано викладену в листі Голови Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 01.11.2022 №70-02/1-2615 відмову в розгляді заяви НЕК «Укренерго» від 11.02.2022 №01/7326 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції незаконною.
Зобов`язано Антимонопольний комітет України (або Антимонопольний комітет України в особі територіальних відділень за відповідним дорученням) за наслідками розгляду заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції НЕК «Укренерго» прийняти процесуальне рішення згідно вимог чинного законодавства про захист економічної конкуренції.
Стягнуто з Антимонопольного комітету України на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 2 684 грн 00 коп. - судового збору.
Стягнуто з Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 2 684 грн 00 коп. - судового збору.
Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, встановивши, що відповідачем-2 не здійснено жодних юридично значимих дій (не надано заявникові жодної відповіді на подану заяву) з метою належного розгляду заяви НЕК «Укренерго» від 11.02.2022 №01/7326 з прийняттям відповідного процесуального рішення, що передбачене  Законом України «Про захист економічної конкуренції»  та Правилами розгляду заяв і справ, чим порушено права НЕК «Укренерго», як заявника, що подав заяву про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Також суд зазначив про правомірність вимоги позивача щодо розгляду заяви НЕК «Укренерго» про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на підставі статей  3,  7,  16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»  та прийняття за наслідками розгляду заяви відповідного процесуального рішення згідно вимог чинного законодавства України про захист економічної конкуренції, звернувши увагу, що в даному випадку така позовна вимога не про спонукання Комітету до початку розгляду справи за заявою НЕК «Укренерго», а про зобов`язання Комітету в принципі розглянути заяву про порушення законодавства про захист економічної конкуренції відповідно до вимог Закону.
Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Антимонопольний комітет України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати   рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відмовити повністю. Судові витрати покласти на Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача-1:
- позивачем пропущено присічний строк на оскарження рішення, оформленого листом, що є самостійною підставою для відмови у позові;
- Комітет є неналежним відповідачем у справі;
- вимога, відповідно до якої Комітет зобов`язаний за наслідками розгляду заяви прийняти процесуальне рішення - не є ефективним способом захисту та спрямована примусити суб`єкт владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту;
- суд вийшов за межі позовних вимог.
08.08.2023 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко О.В., Гончаров С.А.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3015/23 від 14.08.2023, у зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Станік С.Р., Тищенко О.В.
На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №910/2248/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою від 14.08.2023 відкладено вирішення питання щодо апеляційної скарги Антимонопольного комітету України     на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 до надходження матеріалів справи на адресу Північного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду міста Києва надіслати матеріали справи №910/2248/23 на адресу Північного апеляційного господарського суду.
04.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/2248/23.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від  11.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Антимонопольного комітету України     на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 та призначено до розгляду на 24.10.2023.
Крім того, не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати   рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відмовити повністю. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України суму судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги у справі №910/2248/23.
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача-2:
- розглядаючи заяву позивача, відповідач діяв в порядку та в межах чинного законодавства;
- прийняття Відповідачем-2 листа в межах та спосіб, передбачений законодавством не може бути кваліфіковано як бездіяльність суб`єкта владних повноважень;
- позивачем порушено правила територіальної підсудності;
- позивачем пропущено строк на оскарження рішення відділення, що був наданий відповідачем-2 у форматі листа від 01.11.2022.
10.08.2023 безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23.
Відповідно до протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу)(складу суду)   від 10.08.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко О.В., Станік С.Р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 у справі №910/2248/23 апеляційну скаргу Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 залишено без руху та надано скаржникові строк для усунення недоліків, допущених останнім при поданні апеляційної скарги.
Через канцелярію Північного апеляційного господарського суду 21.09.2023 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/3927/23 від 26.09.2023, у зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відряджені, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Тищенко О.В., Яковлєв М.Л.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 апеляційну скаргу Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; прийнято до спільного розгляду апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 та апеляційну скаргу Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 24.10.2023.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України     на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Тищенко О.В. Розгляд справи вирішено здійснювати за раніше визначеною датою та часом.   
02.10.2023 до канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» надійшов відзив на апеляційні скарги, у якому позивач заперечує проти доводів апеляційних скарг та просить відмовити в їх задоволенні.
Узагальнені доводи відзиву на апеляційні скарги:
-  лист відповідача-2 не є рішенням комітету, а тому норми статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не можуть застосовуватись до даних правовідносин, тому доводи відповідачів про пропуск позивачем строку є безпідставними;
- АМКУ є належним відповідачем у справі, оскільки вимога про зобов`язання розглянути заяву позивача адресована АМКУ у відповідності до його повноважень;
- судом першої інстанції не змінено ні предмет, ні підстави позову;
- позов пред`явлено до відповідачів за місцезнаходженням АМКУ, а тому позивачем не порушено правила підсудності.
20.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».
Розпорядженням в.о керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4337/23 від 24.10.2023, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Яковлєв М.Л., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 апеляційні скарги Антимонопольного комітету України та Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у визначеному складі.  Клопотання Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції - задоволено. Розгляд апеляційних скарг у справі №910/2248/23 призначено в режимі відеоконференції   на  12.12.2023.
У судове засідання 12.12.2023 з`явились представники позивача та відповідача-1, відповідач-2 брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Представники відповідачів підтримали подані апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити.
Представник позивача заперечив проти доводів апеляційних скарг та просив суд залишити їх без задоволення.
Згідно з частиною першою  статті 270 Господарського процесуального кодексу України  у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11.02.2022 ПрАТ «НЕК «Укренерго» (позивач, НЕК «Укренерго») звернулось до Антимонопольного комітету України (відповідач-1) із заявою за вих. №01/7326 про порушення фізичною особою-підприємцем Шеіною Лідією Олександрівною (далі - ФОП Шеіна Л. О.), фізичною особою-підприємцем Галіциною Оленою Олександрівною (надалі - ФОП Галіцина О. О.) та фізичною особою-підприємцем Ільченко Іриною Миколаївною (надалі - ФОП Ільченко І. М.) законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, проведених НЕК «Укренерго» у процедурах закупівлі:
« 79950000-8 Послуги з організації виставок, ярмарок і конгресів Організації серії профорієнтаційних зустрічей із школярами в сільській місцевості» за допомогою систем електронних закупівель «Prozorro» (ідентифікатор закупівлі: UA-2021-05-27-000480-c) (далі Торги-1);
« 79950000-8 Послуги з організації виставок, ярмарок і конгресів Організації серії профорієнтаційних зустрічей для дівчат (Ladies energy club) за участі жінок - енергетиків    Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» за допомогою системи електронних закупівель «Prozorro» (ідентифікатор закупівлі: UA-2021-05-27-002404-b) (далі Торги-2);
У заяві від 11.02.2022 за вих. №01/7326 НЕК «Укренерго» виклало власні виявлені ознаки порушення в діях ФОП Шеіної Л. О., ФОП Галіциної О. О., ФОП Ільченко І. М. законодавства про захист економічної конкуренції у вище зазначених закупівлях у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які негативно впливають на права НЕК «Укренерго», як замовника закупівлі.
Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (відповідач-2, Відділення) на виконання доручення від 18.02.2022 №13-09/104 Антимонопольного комітету України розглянувши заяву НЕК «Укренерго» від 11.02.2022 за вих. №01/7326, листом від 01.11.2022 №70-02/1-2615 повідомило позивача про те, що наразі виявлені обставини не відображають повної сукупності доказів, які свідчили б про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів. Враховуючи викладене, територіальне Відділення продовжить дослідження питання щодо участі у Торгах ФОП Шеіної Л. О., ФОП Галіциної О. О., ФОП Ільченко І. М. за власною ініціативою.
Також, Східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України зазначило, що у разі встановлення повної сукупності обставин, які можуть свідчити про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті  6, пунктом 1 статті  50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, Відділенням будуть вжиті заходи, передбачені чинним законодавством, про що додатково буде повідомлено ПрАТ «НЕК «Укренерго».
Отже, предметом позову є вимоги позивача до відповідачів:
Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач-2)  - про визнання викладеної в листі Голови Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 01.11.2022 №70-02/1-2615 відмови в розгляді заяви НЕК «Укренерго» від 11.02.2022 №01/7326 про порушення законодавства про захист економічно конкуренції незаконною.
Антимонопольного комітету України (відповідач-1)  - про зобов`язання Антимонопольного комітету України за наслідками розгляду заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції НЕК «Укренерго» прийняти процесуальне рішення згідно вимог чинного законодавства України про захист економічної конкуренції.
Підставами позову є обставини бездіяльності відповідачів, що полягають у порушенні порядку розгляду заяви позивача від 11.02.2022 №01/7326, зокрема, статей  3  та  7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»,  статті 7 Закону України «Про захист економічної конкуренції», пунктів 19-20 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а саме    не винесення розпорядження про початок розгляду справи чи надання    відмови у розгляді заяви НЕК «Укренерго» без прийняття відповідного процесуального рішення, що на думку позивача є фактичною відмовою у розгляді    його заяви, що порушує його права як замовника закупівлі.
В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем-2 допущено бездіяльність, оскільки, лист Відділення від 01.11.2022 №70-02/1-2615 не є рішенням за результатами розгляду справи або відмовою в розгляді справи на підставі ч. 2  ст. 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а є ухиленням від прийняття будь-якого рішення в межах повноважень, а тому строки встановлені  статтею 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»  не можуть застосовуватись до даних правовідносин.
Позивач зазначає, що лист Відділення від 01.11.2022 №70-02/1-2615 прийнятий з порушенням  статті 7 Закону України «Про захист економічної конкуренції», пунктів 19-20 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, без прийняття відповідного процесуального рішення, у зв`язку з чим викладена у листі фактична відмова у розгляді заяви НЕК «Укренерго» підлягає визнанню незаконною.
Також за твердженням позивача, прийняття розпоряджень та рішень за результатами розгляду справи є повноваженнями Антимонопольного комітету України, у зв`язку з чим на підставі статей  3,  7,  16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»  позивач просить зобов`язати Антимонопольний комітет України, як належного відповідача, за наслідками розгляду заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції НЕК «Укренерго» прийняти процесуальне рішення згідно вимог чинного законодавства України про захист економічної конкуренції.
У свою чергу, відповідачі заперечували проти заявлених позовних вимог, зокрема відповідач-1 посилався на те, що він є неналежним відповідачем у справі, а позивач фактично втручається у дискреційні повноваження органів Комітету, зокрема, у закріплене право адміністративного розсуду діяти в межах обрання кількох юридично допустимих рішень. Відповідач - 2 зазначав про порушення позивачем правил територіальної підсудності та про пропуск позивачем строку на оскарження відповідного рішення.
Аналогічні заперечення відповідачі навели у поданих апеляційних скаргах.
Суд першої інстанції, оцінивши доводи учасників справи, дійшов висновку про задоволення позову, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Згідно зі  статтею 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»  Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом,  метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності  та у сфері державних закупівель.
Стаття 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»  до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
За частиною першою  статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»  у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Комітет має повноваження, зокрема: (1)  розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції  та проводити розслідування за цими заявами і справами; (2)  приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; (3) розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість.
Стаття 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»  закріплює, що державний уповноважений Антимонопольного комітету України має повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції,  про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації,  приймати розпорядження про початок розгляду справи або надавати мотивовану відповідь про відмову в розгляді справи.
Разом з тим, згідно частини першої та другої  статті 12 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»  для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення.
Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.
Згідно пункту 1 частини першої  статті 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»  Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження:  проводити, організовувати розслідування за заявами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами про надання дозволу, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, що підвідомчі адміністративним колегіям територіального відділення, а  за дорученням Голови чи органів Антимонопольного комітету України - розслідування за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції,  дослідження за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, підвідомчими цим органам.
У зв`язку з викладеним, судом відхиляються твердження відповідачів про те що Антимонопольний комітет України є неналежним відповідачем у справі, оскільки, вимога позивача про зобов`язання розглянути заяву НЕК «Укренерго» про порушення законодавства про захист економічної конкуренції адресована безпосередньо Антимонопольному комітету України, котрий у відповідності до положень статті  3  та  7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»  повноважний приймати розпорядження та рішення за результатами розгляду справ, або ж доручати проведення розслідування територіальному відділення Комітету.
Стосовно питання щодо того чи звернувся позивач до суду з позовом про оскарження саме рішення територіального Відділення, суд зазначає наступне.
Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (надалі -  Правила розгляду заяв і справ), затверджених розпорядженням Комітету від 19 квітня 1994 року № 5 встановлено, що ці правила визначають окремі особливості порядку розгляду заяв, справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про захист від недобросовісної конкуренції органами Антимонопольного комітету України відповідно до  Закону України «Про захист економічної конкуренції»,  Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції»,  Закону України «Про Антимонопольний комітет України»  та встановлюють порядок перевірки та перегляду рішень органів Комітету в цих справах і діють до прийняття відповідних актів законодавства.
У відповідності до абзаців 3, 4 пункту 17 Правил розгляду заяв і справ, особами, які мають право подавати заяву відповідно до абзацу другого частини першої  статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції»  або частини першої  статті 28 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції», є суб`єкти господарювання - конкуренти, постачальники чи покупці відповідача та      інші фізичні      та юридичні особи,      які можуть підтвердити, що дії чи бездіяльність відповідача, визначені зазначеними законами як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть безпосередньо і негативно вплинути на їхні права.      Такі заяви мають відповідати вимогам, викладеним у пункті 18 цих Правил.
Заяви осіб, які не мають права їх подавати згідно з абзацом третім цього пункту, органами Комітету не розглядаються, що не є перешкодою для проведення у разі необхідності за власною ініціативою органів Комітету розслідування щодо фактів, викладених у такій заяві.
Пунктом 18 Правил розгляду заяв і справ визначено, що заява подається в письмовій формі й повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, обґрунтування того, яким чином права заявника порушуються внаслідок дій чи бездіяльності відповідача, визначених законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції. До заяви додаються наявні у заявника документи та інші матеріали, що підтверджують викладені у заяві обставини.
Відповідно до пункту 20 Правил розгляду заяв і справ у разі не виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції  державний уповноважений відмовляє у розгляді справи, про що письмово повідомляється заявнику.
Відповідно до пункту 20-1 Правил розгляду заяв і справ у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, за наявності підстав, передбачених законом, зокрема частиною третьою  статті 46 Закону    України «Про захист економічної конкуренції», провадження у справі не розпочинається.
Заявнику  може бути відмовлено у розгляді справи на підставі частини другої  статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції»,  коли дії чи бездіяльність, що містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції,  не мають    відчутного впливу на умови конкуренції на ринку.
Згідно частини першої  статті 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції»  у  разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи.
При цьому, для початку розгляду справи про можливі порушення законодавства про захист економічної конкуренції достатньо не встановлення факту такого порушення, а    достатньо лише можливості факту такого порушення (ознак порушення).
Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, за результатами розгляду заяви НЕК «Укренерго», відповідачем-2 мало бути прийняти одне з передбачених  Законом України «Про захист економічної конкуренції»  та Правилами розгляду заяв і справ рішень: про відмову у розгляді справи або про початок розгляду справи.
Суд вважає за можливе погодитись з відповідачем-2 в тій частині, що відмова Комітету/територіального Відділення в розгляді справи, може бути оформлена, в тому числі,    листом, що по своїй суті може бути рішенням Комітету, тобто актом індивідуальної дії, а отже і бути оскарженим у судовому порядку в строк передбачений  статтею 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».
Такі правові висновки викладені в постановах ВС від 30.09.2019 у справі № 910/23375/17, від 21.11.2019 у справі № 910/10191/18, від 02.12.2019 у справі № 909/673/18, від 02.04.2021 у справі № 910/6322/20, від 18.03.2021 у справі № 910/2075/20.
Відповідно до частини 1 та 2  статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції»  заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.
Рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Проте, питання максимально широкої дискреції АМК, зокрема, в питаннях надання формальних відповідей про відмову у розгляді справи за заявами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі за наявності суперечливої та нерелевантної аргументації таких відмов, були предметом судового контролю, в тому числі Великої Палати Верховного Суду (постанова від 02.07.2019 № 910/23000/17).
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, оскільки чинним законодавством майже не врегульовано процедури та критеріїв, за якими Комітет ухвалює  рішення про відкриття чи відмову в розгляді справи, рішення Комітету про відмову має бути максимально вичерпним, ґрунтовним, повинне розкривати заявникові мотиви його ухвалення.
Отже, не кожен лист Комітету/територіального Відділення має оцінюватись судом автоматично як рішення прийняте в межах повноважень за результатами розгляду заяви про порушення антимонопольного законодавства. Відповідні висновки суд робить лише з оцінки змісту листа.
Суд констатує, що рішення Комітету/територіального Відділення, не вважливо    від того, в якій формі воно прийнято, має бути викладено таким чином, що усувало б двозначність у його розумінні. Зокрема, зі змісту рішення заявнику повинно бути зрозуміло яке саме рішення прийняв територіальний орган Комітету відносно його заяви про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Однак, виходячи зі змісту листа Відділення від 01.11.2022 №70-02/1-2615 та системного аналізу положень  статей 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»,  статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції», пункту 20 Правил розгляду заяв і справ, зазначений  лист Відділення, на переконання суду, не є рішенням Комітету/територіального Відділення,  оскільки, не містить максимально вичерпних та мотивованих аргументів як про відмову у розгляді справи, так і про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
У листі від 01.11.2022 №70-02/1-2615 відповідач-2 зазначив що під час дослідження обставин участі ФОП Шеіної Л. О., ФОП Галіциної О. О., ФОП Ільченко І. М. у торгах Відділенням направлені вимоги про надання інформації до Державного підприємства    »ПРОЗОРРО» від 02.09.2022 №70-02/1-1940, Державного підприємства «НАЦІОНАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» від 02.09.2022 № 70-02/1-1941, Державної податкової служби України від 02.09.2022 № 70-02/1-1942, Головного Управління Пенсійного Фонду України у Харківській області від 02.09.2022 №   70-02/1-1943, ТОВ «СМАРТТЕНДЕР» від 06.10.2022 № 70-02/1-2400, АТ «Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» від 14.10.2022 № 70-02/1-2467, АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 14.10.2022 № 70-02/1-2466, ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ» від 21.10.2022 № 70-02/1-2515, до ТОВ «МАКСНЕТ» від 21,10.2022 №70-02/1-2514.
Також Відділенням було проведено аналіз документів, завантажених учасниками Торгів в електронному вигляді до системи Prozorro для участі у Торгах. Отже, Відділенням встановлено наступні обставини підготовки ФОП Шеіної Л. О. , ФОП Галіциної О. О., ФОП Ільченко І. М. до участі у Торгах:
1) подання тендерних пропозицій на Торги з одного авторизованого електронного майданчика «SmartTender.biz»;
2) однакові властивості електронних файлів, завантажених Учасниками для участі у Торгах;
3) зазначення один одного та одних і тих же осіб, як таких, що будуть задіяні безпосередньо у виконанні договору;
4) використання одних і тих же точок доступу до мережі Інтернет під час реєстрації в електронному кабінеті платника податків та при вході до електронного кабінету платника податків.
Проте, Відділенням зазначено, що виявлені обставини не відображають повної сукупності доказів, які свідчили б про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.
Також станом на 01.11.2022 Відділенням не отримано інформацію від ТОВ «СМАРТТЕНДЕР», АТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», ТОВ «ВОЛЯ-КАБЕЛЬ, ТОВ «МАКСНЕТ» та відсутність інформації від зазначених суб`єктів господарювання не дозволяє зробити об`єктивні висновки щодо наявності в діях вище перелічених учасників Торгів ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 4 частини другої статті  6, пунктом 1 статті  50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворенням результатів торгів.
Враховуючи наведене, Відділення продовжить дослідження питання щодо участі у Торгах ФОП Шеіної Л. О., ФОП Галіциної О. О., ФОП Ільченко І. М. за власною ініціативою.
З викладеного змісту листа вбачається, що сам Відповідач-2    встановив деякі ознаки, які свідчать про можливі порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проте не прийняв рішення у вигляді розпорядження про початок розгляду справи за заявою позивача, а почав збирати інформацію та вказав, що продовжить розслідування за власною ініціативою.
Отже, судова колегія вважає за можливе погодитись з твердженнями позивача, що у листі від 01.11.2022 №70-02/1-2615 Відділенням не було прийнято жодного рішення передбаченого Правилами розгляду заяв і справи та  Закону України «Про захист економічної конкуренції»  та не встановлено жодних підстав для відмови у розгляді справи або ж підстав для початку розгляду справи, у тому числі, за власною ініціативою Відділення.
Відтак, наведеним спростовуються твердження відповідача-2 щодо пропуску позивачем присічного строку на оскарження рішень територіального відділення Комітету, що визначений  статтею 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».
Як правильно зазначив суд першої інстанції, листом від 01.11.2022 №70-02/1-2615 відповідач-2 фактично відмовив позивачу у розгляді    справи за його заявою, проте вказав, що продовжить розслідування за власною ініціативою,    чим допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не розгляді заяви НЕК «Укренерго» від 11.02.2022 №01/7326 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що стосується спотворення результатів торгів.
Також слід зауважити, що сама по собі бездіяльність є триваючим порушенням, а отже до таких вимог не може застосовуватися присічний строк у два місяці, встановлений спеціальним законодавством.
Разом з цим, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача-2 в частині порушення позивачем територіальної підсудності розгляду спору який підлягає розгляду в Господарському суді Харківської області в силу частини 2  статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскільки, такі правила виключної підсудності не визначені  статтею 30 ГПК України  та позивач при зверненні до Господарського суду міста Києва з позовом до двох відповідачів керувався правилами альтернативної підсудності, що визначені в ч. 2  ст. 27 ГПК України.
У силу  статті 55 Конституції України  кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Наразі, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.10.2021 у справі № 9901/191/19, зазначала, що  протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється)  у неприйнятті рішення  чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Водночас, для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.  Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.
Звертаючись до Антимонопольного комітету України із заявою від 11.02.2022 №01/7326 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції НЕК «Укренерго» вказало, що дії учасників закупівлі унеможливлює отримання для замовника - позивача, найбільш економічно вигідної пропозиції від учасників, що призводить до закупівлі товарів, послуг, робіт за завищеними цінами.
Однак, відповідач-2 не здійснив жодних юридично значимих дій (не надав заявникові жодної відповіді на подану заяву) з метою належного розгляду заяви НЕК «Укренерго» від 11.02.2022 №01/7326 з прийняттям відповідного процесуального рішення, що передбачене  Законом України «Про захист економічної конкуренції»  та Правилами розгляду заяв і справ, чим порушено права НЕК «Укренерго» як заявника, що подав заяву про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача-2, яка полягає у фактичній відмові    від розслідування можливого порушення саме за заявою позивача від 11.02.2022 №01/7326, та зазначення про те, що Комітет або його відділення продовжать проведення розслідування    за власною ініціативою, що саме по собі є взаємовиключними твердженнями, оскільки якщо Комітетом або його відділенням виявлено хоч деякі ознаки, що можуть свідчити про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, то Комітет (його відділення) в силу вимог закону зобов`язання прийняти розпорядження про початок розгляду адміністративної справи.
Щодо вимоги про зобов`язання Комітету про розгляд заяви НЕК «Укренерго» та втручання в дискреційні повноваження, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1, 2  статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Згідно з приписами  ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Прийняття розпоряджень та рішень за результатами розгляду заяви про порушення антимонопольного законодавства (захист економічної конкуренції) є повноваженнями Антимонопольного комітету України.
Відтак, з огляду на встановлений факт відсутності будь-якого рішення Комітету/територіального Відділення за результатами розгляду заяви НЕК «Укренерго» від 11.02.2022 №01/7326, як правильно зазначив суд першої інстанції, позивач правомірно просить суд на підставі статей  3,  7,  16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»  розглянути заяву НЕК «Укренерго» про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та за наслідками розгляду заяви прийняти відповідне процесуальне рішення згідно вимог чинного законодавства України про захист економічної конкуренції.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що  дискреційні повноваження не повинні використовуватися органом свавільно, а суд повинен мати можливість переглянути рішення, прийняті на підставі реалізації цих дискреційних повноважень, що є запобіжником щодо корупції та свавільних рішень в умовах максимально широкої дискреції державного органу (пункт 75 постанови від 02.07.2019 у справі №910/23000/17). 
Конституційний Суд України визнає за органом публічної влади  право на певні дискреційних повноваження у прийнятті рішень, та застерігає, що «цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості у особи передбачати дії цих органів»  (абзац третій підпункту 2.4 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 08.06.2016 №3-рп/2016).
Відтак, під час здійснення органом своїх повноважень наявність у нього певної міри розсуду є допустимою та належною. Попри це,  межі дискреційних повноважень такого органу не можуть бути неоглядними.  Міра такого розсуду повинна бути мінімально достатньою, зокрема, з метою уникнення порушення нормативно-правових приписів та запобіганню зловживання.
Дискреція не є довільною; вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки, згідно з частиною другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідачі, заперечуючи проти позовної вимоги відповідно до якої Комітет зобов`язаний за наслідками розгляду заяви прийняти процесуальне рішення посилаються на те, що це не є ефективним способом захисту та така вимога спрямована примусити суб`єкт владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту 
Однак, суд оцінює такі доводи критично, оскільки у цій справі пред`явлено позовну вимогу не про спонукання Комітету до початку розгляду справи за заявою НЕК «Укренерго», а про зобов`язання Комітету в принципі розглянути заяву про порушення законодавства про захист економічної конкуренції відповідно до вимог Закону.
Отже, такий спосіб захисту означає, що Комітет або відповідне територіальне Відділення за дорученням голови чи органів Антимонопольного комітету України має розглянути відповідну заяву про порушення законодавства про захист економічної конкуренції й ухвалити законне й обґрунтоване рішення про початок розгляду справи або відмову в її розгляді відповідно    до вимог закону. 
Разом з тим, зазначення того, що наведених заявником ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції    для прийняття рішення про    встановлення факту такого порушення недостатньо, Комітет мав можливість прийняти розпорядження про початок розгляду справи,    в межах своєї компетенції зібрати всю інформацію, і за результатами цього винести відповідне рішення про притягнення до відповідальності суб`єктів господарювання або про відмову в притягненні. Натомість, комітет в особі його міжобласного відділення зазначив, що продовжить розслідування за власною ініціативою.
Таким чином, як правильно зауважив суд першої інстанції, задовольняючи вимогу позивача в цій частині, суд не спонукає Комітет прийняти рішення конкретного змісту, а лише зобов`язує Комітет розглянути заяву НЕК «Укренерго», яка всупереч чинного законодавства України розглянута не була.
Виходячи з викладеного, суд першої інстанції правильно зазначив про те, що, оскільки, матеріалами справи підтверджено фактичний не розгляд Комітетом/територіальним Відділенням заяви НЕК «Укренерго» від 11.02.2022 №01/7326, чим допущено протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, позовна вимога про зобов`язання розглянути заяву є належним та ефективним способом захисту порушеного права НЕК «Укренерго», як заявника в розумінні  Закону України «Про захист економічної конкуренції»  та застосовується судом для поновлення порушених прав позивача, що не є втручанням в дискреційні повноваження Комітету та його територіальних Відділень.
Доводи відповідача-1 про те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки судом першої інстанції розглянуто позов в межах заявлених позовних вимог та в межах визначених позивачем предмету та підстав позову.
Усі інші доводи та міркування апелянтів судом враховано, однак вони не знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Апеляційний господарський суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи учасників справи, дійшов висновку, що судом першої інстанції за результатами розгляду справи було прийнято законне та вмотивоване рішення на підставі належних та допустимих доказів, а скаржниками у поданих ними апеляційних скаргах вищенаведені висновки суду першої інстанції не спростовано. 
Отже, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23.  
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 р. N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду, наведені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційні скарги Антимонопольного комітету України та Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Судові витрати за розгляд апеляційних скарг у зв`язку з відмовою в їх задоволенні на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянтів.
Керуючись ст.ст. 129, 231, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Антимонопольного комітету України та Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 у справі №910/2248/23 - залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на апелянтів.
4. Матеріали справи № 910/2248/23 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

          Повний текст постанови складено та підписано 08.01.2024.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Шаптала 

Судді                                                                                М.Л. Яковлєв

                                                                                А.І. Тищенко