ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА  

01 лютого 2024 року           справа №200/12152/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЗК №1» на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у справі № 200/12152/21 (суддя в І інстанції  Голубова Л.Б.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЗК №1» про встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення,

                                                 УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЗК №1» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про:
- визнання протиправним та скасування рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість від 30.08.2021 № 3041518/43852659;
- зобов`язання врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість, прийняту 25.08.2021, реєстраційний номер 9242552583 датою її подачі.
26 листопада 2021 року Донецьким окружним адміністративним судом було прийнято рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ТЗК №1» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3041518/43852659 від 30.08.2021 про врахування/неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області врахувати таблицю даних платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «ТЗК №1», прийняту 25.08.2021, реєстраційний № 9242552583 датою її подачі.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі №200/12152/21 залишено без змін.
10 листопада 2023 року до Донецького окружного адміністративного суду від представника позивача Трофімчука Віталія Вікторовича надійшла заява про встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення.
В обґрунтування заяви заявник зазначає, що Головне управління ДПС у Донецькій області дотепер не виконало рішення суду, у зв`язку з чим, заявник звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у задоволенні такої заяви відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу місцевого суду, прийняти нове рішення, яким застосувати судовий контроль.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з повідомлення Головного управління ДПС в Донецькій області від 04.10.2023 № 7324 вбачається, що Відповідач не виконав рішення суду в частині врахування Таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої у контролюючому органі 25.08.2021 за № 9242552583, датою її подачі (таблицю враховано не датою подачі (25.08.2021), а датою виконання рішення суду (04.10.2023). 
Зазначає, що судом першої інстанції проігноровані та не прийняті до уваги позиції Верховного Суду, у яких суд неодноразово доходив висновку про можливість установлення судового контролю вже після ухвалення рішення у справі, оскільки підставою є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем подано поза межами встановленого судом строку, тому до уваги колегією суддів не приймається.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Із наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.
Відповідно до частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, вказаною нормою КАС України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2019 року та від 29 травня 2019 року по справі №826/9960/15.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 31 липня 2018 року у справі №235/7638/16-а.

Відмовляючи у задоволенні заяви в цій частині, місцевий суд висновував, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується за певних обставин.
Вирішуючи питання щодо необхідності встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі №200/12152/21, суд враховує, що хоча заявником і було отримано виконавчий лист у справі та пред`явлено його до примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак заявником не надано, а матеріли справи не містять доказів щодо неможливості його примусового виконання.
Отже, судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання рішення суду у справі №200/12152/21.
При цьому, заявником не надано жодних доказів неможливості примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2021 року у справі №200/12152/21 у загальному порядку, таким чином, наразі неможливо стверджувати про наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням цього судового рішення, як і неможливо стверджувати, що примусове виконання цього рішення суду не дасть очікуваних результатів.
Таким чином, заявник, стверджуючи про невиконання відповідачем рішення суду, яке набрало законної сили, не надав до суду доказів відсутності результату по завершенню процедури примусового виконання рішення суду.

З такими висновками не погоджується колегія суддів, виходячи з такого.
За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слід зазначити, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Норма статті 382 КАС України не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього.
У випадку ухилення боржника – суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій  справі.
Суд першої інстанції помилково послався як на підставу для відмови у задоволенні заяви, на ненадання позивачем доказів неможливості примусового виконання рішення суду в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», оскільки процесуальним законодавством не визначено таких вимог для встановлення судового контролю.
Заявник стверджує, що з повідомлення Головного управління ДПС в Донецькій області від 04.10.2023 № 7324 вбачається, що Відповідач не виконав рішення суду в частині врахування Таблиці даних платника податку на додану вартість, зареєстрованої у контролюючому органі 25.08.2021 за № 9242552583, датою її подачі (таблицю враховано не датою подачі (25.08.2021), а датою виконання рішення суду (04.10.2023). 
Відповідачем пояснення або заперечення не надавались суду.
З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне встановити контроль за виконанням рішення суду першої інстанції - шляхом зобов`язання подати до суду першої інстанції звіт про його повне виконання у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали, що обумовлює задоволення заяви позивача.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЗК №1» – задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року у справі № 200/12152/21 – скасувати.
Прийняти нову постанову.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЗК №1» про встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення – задовольнити.
Застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/12152/21 шляхом зобов`язання Головного управління ДПС в Донецькій області подати в місячний строк з дня отримання копії постанови до Донецького окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 26.11.2021 у справі № 200/12152/21 в частині зобов`язати врахування таблиці даних платника податку на додану вартість ТОВ «ТЗК №1», прийняту 25.08.2021, реєстраційний № 9242552583 датою її подачі, тобто 25.08.2021. 
Повне судове рішення – 01 лютого 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук