П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 400/8441/23	

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
                                                  В С Т А Н О В И Л А :

07 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Миколаївського окружного адміністративного суду, в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області від 13.04.2023 року № 143250013225 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити зарахування до стажу роботи за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 01.03.2010 по 09.11.2010 та з 10.11.2015 по 01.03.2022 на ТОВ "Сервісний центр "Металург";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Миколаївській області призначити, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 06.04.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у пенсійного органу були відсутні законні підстави для не призначення позивачу пенсії на пільгових умовах, оскільки періоди роботи позивача на посадах, передбачених Списком № 2, підтверджуються записами у трудовій книжці.
ГУ ПФУ в Миколаївській області заперечувало проти задоволення позову, зазначаючи, що страховий стаж позивача на дату звернення становить 37 років 06 місяців 26 днів, пільговий стаж роботи за Списком №2 становить 05 років 11 місяців. До страхового стажу зараховано усі періоди роботи. До пільгового стажу роботи за Списком №2 на ТОВ «Сервісний центр «Металург» не враховано періоди роботи:
- періоди роботи з 01.03.2010 по 09.11.2010, оскільки в переліку виробництв, робіт, професій, посад до наказу про результати атестації робочих місць від 13.08.2007 вказана не та дільниця, на якій працював заявник;
- період роботи з 10.11.2015 по 01.03.2022, оскільки не надані накази про результати атестації робочих місць від 05.11.2015, 05.11.2020 та додатки до переліку робочих місць, виробництв, професій і посад працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.
ГУ ПФУ в Донецькій області також заперечувало проти задоволення позову, зазначаючи, що у трудовій книжці позивача відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах відсутні. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.04.2023 № 143250013225 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи за Списком № 2 періоди роботи з 01.03.2010 р. по 09.11.2010 р., з 10.11.2015 р. по 01.03.2022 р. на ТОВ "Сервісний центр "Металург".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.04.2023 р. про призначення пенсії.
У задоволенні позовних вимог про зобов`язання призначити, нарахувати та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах з 06.04.2023 року – відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ГУ ПФУ в Донецькій області подало  апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт наголосив, що задовольняючи позовні вимоги позивача суд не врахував, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною три статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Крім того, судом не враховано, що згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ; підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умови праці є наказ по підприємству, організації, який в даному випадку відсутній.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, у зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
З трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 з 01.03.2010  по 09.11.2010 та з 10.11.2015 по 01.03.2022, працював механіком дільниці з обслуговування блоку випалювання та мокрого помелу цеха обслуговування технологічного устаткування дирекції планування та організації ремонтів ТОВ "Сервісний центр "Металург".
Позивачем додано накази від 27.12.2004 № 376/01, від 13.08.2007 № СЦМ-ПР-2007-01-297, від 10.11.2010 № 1722/02а, від 24.01.2020 № СЦМ-20П-050/01 про атестацію посади позивача.
Довідками ТОВ "Сервісний центр "Металург" від 01.06.2022 року № СЦМ-01-05-022-22 і № СЦМ-01-05-023-22 підтверджено наявність у позивача стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах 12 років 11 місяців 7 днів.
06 квітня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.
13 квітня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, за принципом екстериторіальності, розглянуто заяву та прийнято рішення № 143250013225 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу роботи за Списком № 2, який повинен становити 12 років 06 місяців. Так, в рішенні зазначено, що страховий стаж заявника на дату звернення становить 37 років 06 місяців 26 днів, пільговий стаж роботи за Списком №2 становить 05 років 11 місяців. До страхового стажу зараховано усі періоди роботи. До пільгового стажу роботи за Списком №2 на ТОВ «Сервісний центр «Металург» не враховано періоди роботи:
- періоди роботи з 01.03.2010 по 09.11.2010, оскільки в переліку виробництв, робіт, професій, посад до наказу про результати атестації робочих місць від 13.08.2007 вказана не та дільниця, на якій працював заявник;
- період роботи з 10.11.2015 по 01.03.2022, оскільки не надані накази про результати атестації робочих місць від 05.11.2015, 05.11.2020 та додатки до переліку робочих місць, виробництв, професій і посад працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення.
Вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.          Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі – Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами ч.1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно п.п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Аналогічні за своїм змістом положення визначено п.«б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Приписами п.2 Розділу XV «Перехідні положення» Закону №1058-IV визначено, що  пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Згідно пунктів 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. (п.20 Порядку №637)
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, пунктом 3 якого передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.
Згідно п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці (з 21.08.1992р.), яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Постановами Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»,  затверджено Список №2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі VІІІ «Виробництво кольорових металів» передбачено, серед інших, слюсарі ремонтники (8.9а), механіки цехів (8.9б).
Наданими ОСОБА_1 документами, зокрема, трудовою книжкою, архівними довідками, підтверджено його стаж роботи на посаді слюсаря–ремонтника дільниці з обслуговування устаткування блоку випалу і мокрого розмелювання цеху обслуговування технологічного устаткування (ЦОТУ) з 01 квітня 2009 року по 28 лютого 2010 року та механіка дільниці з обслуговування устаткування блоку випалу і мокрого розмелювання цеху обслуговування технологічного устаткування (ЦОТУ) з 01 березня 2010 року по 01 березня 2022року.
Як стверджує апелянт, періоди роботи з 01.03.2010 по 09.11.2010, не підлягають врахуванню до пільгового стажу, оскільки в переліку виробництв, робіт, професій, посад до наказу про результати атестації робочих місць від 13.08.2007 вказана не та дільниця, на якій працював заявник.
Разом з тим, в Переліку професій і посад, який є додатком до наказу про затвердження результатів атестації від 13.08.2007 року ТОВ «Сервісний центр Металург» під № 56 є професія слюсаря-ремонтника дільниці з обслуговування устаткування блоку випалу і мокрого розмелювання (а.с.57).
Крім того, вірними є посилання позивача на правову позицію висловлену ВС в постанові по справі № 490/12392/16-а від 24 травня 2018 року, відповідно до якої, певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Враховуючи, що професія і посада позивача за спірний період співпадають і з переліком, який є додатком, і з уточнюючою довідкою і з трудовою книжкою, незарахування відповідачем спірного періоду роботи позивача з 01.03.2010 по 09.11.2010 є протиправним.
Щодо незарахування пенсійним органом періодів роботи позивача з 10.11.2015 по 01.03.2022 до пільгового стажу, з підстав не надання наказів про результати атестації робочих місць від 05.11.2015, 05.11.2020 та додатків до переліку робочих місць, виробництв, професій і посад працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, судова колегія зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, відповідно до п.п.1-4 якого атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.
Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Таким чином, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).
Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2. При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
В подальшому такі висновки Великої Палати Верховного Суду неодноразово враховано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.03.2021р. по справі №562/2103/16-а, від 08.09.2022р. по справі №200/8337/20-а, від 25.05.2022р. по справі №560/5334/20, від 18.02.2022р. по справі №360/4639/20.
Отже неможливо перекладати на позивача відповідальність за відсутність певних документів товариства щодо проведення атестації його робочого місця.
Крім того, позивачем надано копію наказу товариства від 24.01.2020 року, у якому відповідно до пункту 54 Переліку професій і посад наявна професія позивача – механік дільниці ЦОТО. (а.с.64)  
Отже період роботи позивача з 10.11.2015 року по 01.03.2022 року на ТОВ "Сервісний центр "Металург" підлягає зарахуванню до пільгового за Списком № 2.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.04.2023 № 143250013225 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Оскільки ОСОБА_1 не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, колегія суддів не надає йому оцінку в цій частині.
Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 24 липня 2023 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко