ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року	Львів	Справа № 140/237/22 пров. № А/857/21020/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Кухтея Р. В.	
 	Носа С. П.	
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові    апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року   у справі № 140/237/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до   Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області             про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 

місце ухвалення судового рішення  	м.Луцьк	
Розгляд справи здійснено за правилами	спрощеного позовного провадження	
суддя у І інстанції	Мачульський В.В..,	
дата складання повного тексту рішення	не зазначена	

ВСТАНОВИВ:
        І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
До суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшла заява позивача (стягувача) про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2022 року у справі №140/237/21, а саме щодо нарахування та виплати доплати до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, виходячи з двох прожиткових мінімумів, не з двох мінімальних заробітних плат (згідно із законом про Державний бюджет Україні на відповідний рік), та зобов`язання здійснити нарахування вказаної доплати до пенсії з 04 липня 2021 року.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року  у справі № 140/237/22 залишено без задоволення заяву   ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі №140/237/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати обумовлену  ухвалу та ухвалити нове рішення про задоволення заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України. Вважає, що при винесенні оскарженої ухвали судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до неправильного вирішення справи. 
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відповідачем протиправно при перерахунку пенсії застосовано розрахункову величину прожиткового мінімуму, оскільки при перерахунку пенсії застосуванню підлягає розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на відповідний календарний рік, з урахуванням змін такого розміру протягом відповідного року.
Відповідач    своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4  статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі  КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Про розгляд апеляційної  скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду  через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані  автоматизованої системи  документообігу суду. 
Про розгляд апеляційної  скарги  позивач повідомлена шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. 
Враховуючи, що клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, суд апеляційної інстанції в порядку п.1 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що в мотивувальній частині судового рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2022, що набрало законної сили 12.04.2022, в даній справі було вказано наступне:
«Додатково суд звертає увагу, що 01.01.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, та за змістом пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року».
З огляду на наведене, суд вважав, що дії відповідача по нарахуванню підвищення до пенсії позивачу у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, установленого на 01 січня відповідного календарного року відповідають судовому рішенню в даній адміністративній справі, відповідно підстави для визнання таких дій протиправними відсутні.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом  встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2022, яке набрало законної сили, у цій справі позов задоволено, зокрема: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, яка призвела до не нарахування та невиплати ОСОБА_1 з 04.07.2021 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 04.07.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).
Також, судом першої інстанції встановлено, що у даній справі виконавчий лист №14590/2022 позивачу було видано 06.12.2022 та остання подала його до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання вказаного виконавчого листа, виданого Волинським окружним адміністративним судом.
19.01.2023 державним виконавцем винесено постанову ВП №70779819 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Як слідує з автоматизованої системи виконавчих проваджень, ВП №70779819 завершено.
Як видно з рішення про перерахунок пенсії від 05 червня 2023 року №907540131232, загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 11317,74 грн, в т.ч. доплата до пенсії відповідно до статті 39 Закону №796-ХІІ у сумі 4540,00 грн (а.с.27).
Не погоджуючись з такими діями ГУ ПФУ у Волинській області позивач звернулася до суду у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), із заявою про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2022 року у цій справі.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Статтею 14 КАС України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).
Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Згідно ч.4 ст.383 КАС України, заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.
Так, позивачка звернулася до суду із заявою в порядкуст.383 КАС України у зв`язку з тим, що на виконання рішення суду відповідачем було нараховано та призначено до виплати підвищення до пенсії відповідно до ст.39 Закону №796 на рівні двох прожиткових мінімумів, а не мінімальних заробітних плат, як  зазначено у резолютивній частині рішення.
Судом встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2022 року у справі №140/237/22, яке набрало законної сили позов задоволено, а зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 04.07.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік)..
Отже, вищевказаним судовим рішенням вирішено спір з приводу розміру належних позивачці виплат, яке набрало законної сили та відповідно до ст.370 КАС України підлягає обов`язковому виконанню у точній відповідності до змісту його резолютивної частини.
Звертаючись із заявою в порядку ст.383 КАС України, заявник зазначає, що виконавчий лист по даній справі надіслано на виконання до УЗПВР у Волинській області Західного МУ МЮ (м.Львів) 30.12.2022. Згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження відкрито відповідне виконавче провадження 19.01.2023 року ВП 70779819, боржнику надано строк для виконання рішення суду 10 днів.
Натомість, як видно з рішення про перерахунок пенсії від 05 червня 2023 року №907540131232, загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 11317,74 грн, в т.ч. доплата до пенсії відповідно до статті 39 Закону №796-ХІІ у сумі 4540,00 грн (а.с.27). Як слідує з автоматизованої системи виконавчих проваджень, ВП №70779819 завершено.
Отож з наявних у справі доказів слідує, що  ГУ ПФУ у Волинській області проведено нарахування позивачці підвищення до її пенсії згідно ст.39 Закону №796 та застосовано для обрахунку вказаної виплати в якості розрахункової величини - двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року.
Натомість, як зазначалось вище, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2022 року, ГУ ПФУ було зобов`язано здійснити нарахування та виплату підвищення позивачу у розмірі, визначеному ст.39 Закону №796, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно Закону про Державний бюджет на відповідний рік).
Як наслідок, приведені дії відповідача не узгоджуються з резолютивною частиною названого судового рішення, яким зобов`язано здійснити нарахування та виплату позивачу підвищення у розмірі, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно Закону про Державний бюджет на відповідний рік) та свідчать про протиправність такого рішення пенсійного органу.
При цьому, колегія суддів зазначає, що на етапі розгляду заяви позивача про застосування наслідків, передбачених ст.383 КАС України, суд позбавлений можливості змінювати резолютивну частину судового рішення та вносити до нього будь які корективи.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що рішення суду підлягає до виконання відповідачем (боржником) у точній відповідності до його резолютивної частини.
Додатково слід зазначити, що питання визначення розрахункової величини для виплати спірної доплати до пенсії вирішувалось судом першої інстанції при розгляді справи по суті, які зводилися до визначення такої на рівні двох мінімальних заробітних плат, натомість при вирішенні питання судового контролю такі висновки суду є протилежними попереднім.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та прийняття постанови про задоволення заяви позивача шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ, вчинених на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.03.2022 у даній справі  щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону №796, виходячи з двох прожиткових мінімумів, а не з двох мінімальних заробітних плат (з урахуванням зміни такого розміру протягом відповідного року) згідно Закону про Державний бюджет України на відповідний рік.
Згідно п.3, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст.317, ст. 320, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року  у справі № 140/237/22 скасувати та прийняти постанову, якою заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2022 року у справі №140/237/22 щодо нарахування ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як непрацюючому  пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з двох прожиткових мінімумів, а не з двох мінімальних заробітних плат (згідно із Законом про Державний бюджет України на відповідний рік).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2022 року у справі №140/237/22.
Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Волинській області місячний строк з дня отримання (вручення) копії цієї постанови для подання до суду першої інстанції доказів вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 березня 2022 року у справі №140/237/22.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.    

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. П. Нос