ПОСТАНОВА 
Іменем України

24 січня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 385/155/23
провадження № 22-ц/4809/61/24 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
       Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Письменного О.А.,
за участю секретаря судового засідання Гончар О.В.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Заваллівська селищна рада,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2023 року у складі судді Венгрин М.В.
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області про відшкодування майнової та моральної шкоди.
В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду в справі № 340/3765/22 був задоволений її позов до Заваллівської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, визнано протиправною бездіяльність Заваллівської селищної ради щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.07.2022 та зобов`язано розглянути заяву про передачу землі у власність і прийняти відповідне рішення. Рішення набрало законної сили 18.11.2022, однак на день звернення до суду з позовом – не виконане. 
Вказувала, що ухиляючись від виконання судових рішень відповідач порушив її права, завдав значних матеріальних збитків та моральних страждань.
Матеріальні збитки полягають в тому, що 16.08.2022 ГУ ДПС України в Кіровоградській області було винесене податкове повідомлення – рішення № 367276-2403-1128, яке отримане нею 20.10.2022, та за яким їй нараховано податкові зобов`язання за заборгованість по орендній платі за договором про оренду землі. Таким чином, у неї виникли податкові зобов`язання на суму 30 000,00 грн, та такі ж виникнуть і в 2023 році, тому розмір завданої їй матеріальної шкоди становить 60 000,00 грн.
Зазначала, що завдана їй бездіяльністю відповідача моральна шкода полягає в тому, що з його вини вона втрачає віру в правосуддя, оскільки своїми діями відповідач дає підстави вважати, що суд не здатен захистити права громадян. Вказувала, що сам факт нехтування виконання рішення суду щодо зобов`язання розглянути заяву про надання у власність земельної ділянки завдає їй істотної моральної шкоди. З вини відповідача вона змушена займатись захистом своїх інтересів у відносинах з фіскальними органами, позбавлена можливості розпоряджатись своїм майном, тому розмір компенсації моральної шкоди оцінює в 500 000,00 грн.
Посилаючись на вищевикладені обставини просила стягнути з Завалівської селищної ради на її користь 60 000,00 грн майнової шкоди та 500 000,00 грн моральної шкоди.
Короткий зміст судового рішення
               Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 - 2600 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позову відмовлено.
Суд дійшов висновку, що позивачкою не доведено факт завдання їй майнових збитків відповідачем, а отже в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. 
Суд встановив заподіяння позивачці моральної шкоди внаслідок тривалого невиконання рішення суду щодо зобов`язання розглянути заяву про надання земельної ділянки у власність Заваллівською селищною радою, як органом місцевого самоврядування, завдано шкоду, тому на неї поширюються правила передбачені статтею 1173 ЦК України. Визначаючи розмір моральної шкоди суд, виходив із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням вказаних позивачем і встановлених судом обставин справи та характеру спірних правовідносин.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначила, що не погоджується з рішенням суду, вважає його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
Вказувала, що ухиляючись від виконання судових рішень відповідач порушив її права, завдав їй значних матеріальних збитків та моральних страждань. 
Зазначала, що не погоджується з висновком суду про відсутність завданої їй майнової шкоди. Суд дійшов до висновку, що пунктом 27 Перехідних положень Земельного кодексу заборонена безоплатна передача земельних ділянок. Вважає, що цей висновок не грунтується на нормах права, оскільки положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об?єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом. Отже, на час набрання рішенням адміністративного суду законної сили норма про заборону безоплатної передачі земельних ділянок власникам розташованих на таких земельних ділянках будівель, споруд не діє. 
Вважає висновок суду про оцінку розміру моральної шкоди в сумі 2600 грн. вказавши при цьому, що відшкодування має на меті запобігання вчинення правопорушень, є заниженим. 
Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її позовні вимоги.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача зазначила, що вважає рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2023 року таким, що ухвалене з дотриманням та у повній відповідності до норм: Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій» від 22 травня2003 року № 858-IV.
Вказувала, що відповідно до рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі № 340/3765/22, Заваллівську селищну раду зобов?язано розглянути Заяву гр. ОСОБА_1 від 05.07.2022 про передачу землі у власність і прийняти відповідне рішення. Дане питання було винесено на розгляд чергового пленарного засідання Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області.
Рішенням сесії Заваллівської селищної ради від 21.03.2023 № 2074 прийнято рішення, відповідно до якого позивачці відмовлено у дозволі на передачу у власність земельної ділянки кадастровий номер 3521155300:50:053:0008, площею 1,1202 га, із земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. 
Звертала увагу, що відповідно до договору оренди між Заваллівською селищною радою та гр. ОСОБА_1 , рішенням селищної ради №140 від 03 березня 2017 року вбачається, що земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_1 , була передана їй в строкове, платне користування для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за адресою: АДРЕСА_1 із земель промисловості, транспорту, зв?язку, енергетики, оборони та іншого призначення, кадастровий номер 3521155300:50:053:0008. 
Також зазначено, що відповідно до вищевказаного рішення та договору оренди, має сплачуватись орендна плата в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земель, що на момент укладання становить 33 тисячі 703 гривні 45 копійок, з урахуванням коефіцієнтів індексації.
Суд першої інстанції встановив такі обставини
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2022 року в справі № 340/3765/22 (а.с. 8-10) визнано протиправною бездіяльність Заваллівської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 05.07.2022, зобов`язано Заваллівську селищну раду розглянути заяву ОСОБА_1 про передачу землі у власність (земельна ділянка площею 1,1202 га в АДРЕСА_2 ) від 05.07.2022 та прийняти відповідне рішення.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року в справі № 340/3765/22 (а.с. 11) встановлено судовий контроль за виконанням рішення від 18.10.2022, зобов`язано Заваллівську селищну раду Голованівського району Кіровоградської області подати звіт про виконання рішення суду від 18.10.2022 у строк – один місяць з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення судового контролю.
Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП № 70712875 від 11.01.2023 головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління СЮ (м. Одеса) відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 340/3765/22, що виданий Кіровоградським окружним адміністративним судом (а.с. 12).
Відповідно до Податкового повідомлення – рішення від 16.08.2022 № 367276-2403-1128, платник податків – ОСОБА_1 нараховано суму податкового зобов`язання – 37073,80 грн, як орендна плата з фізичних осіб за земельну ділянку в АДРЕСА_2 кадастровий номер 3521155300:50:053:0004 площею 1,1202 га, цільове призначення – землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с. 13).
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Сторони, які буи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засіданння апеляційного суду не з`явилися. 
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Реалізовуючи свої права ОСОБА_1 в позові посилалась на те, що ухиляючись від виконання судових рішень відповідач порушив її права, завдав значних матеріальних збитків та моральних страждань.
Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, зокрема частиною першою цієї статті визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди можливе за таких умов: 1) завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; 2) дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними; 3) причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; 4) вина особи, яка завдала шкоду.
Наявність усіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.
При цьому діє презумпція (припущення) вини порушника: якщо потерпілий довів наявність шкоди, то боржник має довести відсутність своєї вини. Для виникнення обов`язку відшкодування шкоди ступінь вини порушника значення не має.
Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині відшкодуваня матеріальної шкоди за рахунок відповідача, бездіяльністю якого на думку позивача спричинена шкода, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню у зв`язку з їх недоведеністю, оскільки відповідачем надано докази на підтвердження відсутності заподіяної позивачу шкоди.
Завдану майнову шкоду позивач обґрунтовує ненаданням земельної ділянки у власність, у зв`язку з чим вона понесла в 2022 році та понесе в 2023 році витрати по сплаті суми податкового зобов`язання, в сумі 60000,00 грн, як орендна плата з фізичних осіб за земельну ділянку.
Разом з тим, згідно договору оренди між Заваллівською селищною радою та гр. ОСОБА_1 , укладеного на підставі рішенням селищної ради №140 від 03 березня 2017 року вбачається, що вищевказана земельна ділянка була передана гр. ОСОБА_1 , в строкове, платне користування для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за адресою: АДРЕСА_1 із земель промисловості, транспорту, зв?язку, енергетики, оборони та іншого призначення, кадастровий номер 3521155300:50:053:0008. Строк дії договору 30 років.
Відповідно до вищевказаного рішення та договору оренди, має сплачуватись орендна плата в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земель, що на момент укладання становить 33 тисячі 703 гривні 45 копійок, з урахуванням коефіцієнтів індексації.
Відповідно до Податкового повідомлення – рішення від 16.08.2022 № 367276-2403-1128, платник податків – ОСОБА_1 нараховано суму податкового зобов`язання – 37073,80 грн, як орендна плата з фізичних осіб за земельну ділянку в АДРЕСА_2 кадастровий номер 3521155300:50:053:0004 площею 1,1202 га, цільове призначення – землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с. 13).
Отже, виходячи з умов договору оренди податкове зобов?язання зі сплати оренди не є майновою шкодою у розумінні ст.ст. 1166, 1173 ЦК України. 
Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Зокрема, судом враховується, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власної ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Викладене узгоджується з правовими висновками, висловленими у постановах Великої палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №383/596/15 та від 29.05.2019 року у справі №522/1021/16-ц.
При визначенні розміру компенсації моральної шкоди суд першої інстанції врахував характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних страждань, ступінь вини відповідача і прийшов до обґрунтованого висновку щодо визначення розміру компенсацій в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 2600 гривень.
Приписами частин 1-4 статті 12, частин 1,6 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Зважаючи на обставини справи, апеляційний суд вважає, що позивачем не було доведено що протиправною бездіяльність відповідача їй було завдано моральну шкоду саме у розмірі 500 000 гривень.
Із матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції повно та неупереджено досліджено всі наявні відомості та подані докази і ґрунтуючись на засадах рівності та справедливості, прийняте законне та обґрунтоване судове рішення.
З огляду на вищевикладене апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, а тому підстави для скасування рішення відсутні.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, тому відповідно дост. 141 ЦПК Україниновий розподіл понесених сторонами судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення  Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 25 травня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 24 січня 2024 року.

Головуючий суддя                                                         А.М. Головань
Судді                                                                                 Л.М. Дьомич  
        О.А. Письменний