ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
21 лютого 2024 року
м. Київ
справа № 715/987/21 
провадження № 51-6891км23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                                     ОСОБА_4 , 
прокурора                                                                           ОСОБА_5 ,               
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 29 вересня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за                           № 22020260000000048, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця                          смт Берегомет Вижницького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201-1 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної  інстанцій обставини
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачувався у тому, що він, працюючи директором приватного підприємства «Красток», 14.07.2014 уклав між МПП «Красток» (юридична адреса: с. Лопушна Вижницький район Чернівецька область) в особі директора ОСОБА_6 із  юридичною особою SC «PROLISOK» в особі адміністратора ОСОБА_7 контракт купівлі-продажу лісоматеріалів № 04/14, згідно з яким продавець здійснює продаж покупцю деревини дров`яної для технологічних потреб хвойних та букових порід, а також технологічну сировину хвойних порід об`ємом мінімум 30 000 м куб.
При цьому ОСОБА_6 , виконуючи умови контракту № 04/14 від 14.07.2014, в порушення обов`язків посадової інструкції директора підприємства, згідно з якою директор визначає особливий правовий режим експорту та реалізації лісо- та пиломатеріалів, діючи умисно, усвідомлюючи свої діяння та бажаючи досягнути мети, підшукав засоби та способи для переміщення через митний кордон України до смт Шкєя Сучавської області республіки Румунія з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів необроблених, заборонених до вивозу за межі митної території України. 
На початку липня 2020 року з метою використання способу, що утруднить виявлення зазначених лісоматеріалів він організував завантаження до залізничних вагонів №№ 67680231, 60433356, 60631744, 61814901, 67397109, 63854426, 66923632, 64116759, 65950263, 67852038, які знаходились на території залізничної станції Берегомет Івано-Франківської дирекції залізничних перевезень Львівської залізниці, що розташована за адресою вул. Центральна, 32, смт Берегомет Вижницького району Чернівецької області, деревину паливну хвойних порід (ялина, ялиця) довжиною 2 м, діаметром від 8 см, загальним об`ємом 478,27 м куб, серед яких приховав 105 колод лісоматеріалів необроблених, заборонених до вивозу за межі митної території України об`ємом 8,585 м куб, надавши їм вигляду паливної деревини.
При цьому за дорученням ОСОБА_6 офіс-менеджер МПП «Красток»                       ОСОБА_8 , не знаючи про наявність у вищевказаних вагонах 105 колод лісоматеріалів необроблених, заборонених до вивозу за межі митної території України, зібравши необхідні документи, а саме контракт № 04/14 від 14.07.2014, специфікації №№ 1-10 від 08.07.2020, рахунок № 1 від 08.07.2020, фітосанітарні сертифікати №№ 60/24-6008/ХХ-719200-№60/24-6008/ХХ-719209 від 10.07.2020, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЧЦ № 736625 від 09.07.2020 року та залізничну накладну ЦИМ/СМГС № 509893 від 10.07.2020 року, подала їх 10.07.2020 року митному брокеру ОСОБА_9 для оформлення електронної митної декларації із зазначенням згідно з документами опису товару деревини паливної хвойних порід (ялина, ялиця) довжиною 2 м, діаметром від 8 см, загальним об`ємом 478,27 м куб.
ОСОБА_9 того ж дня оформила електронну митну декларацію типу ЕК 10 АА                      № UA408020/0/15413, вказавши, крім необхідної інформації, код УКТЗЕД 4401 11 0000, після чого подала цю декларацію до Буковинської митниці Держмитслужби.
11.07.2020 у пункті пропуску «Вадул-Сірет-Вікшани» м/п «Вадул-Сірет» Буковинської митниці Держмитслужби комерційним агентом станції Вадул-Сірет до митного контролю було подано товар «Деревина паливна хвойних порід (ялина, ялиця) довжина 2 м, діаметр від 8 см, 478,27 метрів кубічних», який переміщується у залізничних вагонах №№ 67680231, 60433356, 60631744, 61814901, 67397109, 63854426, 66923632, 64116759, 65950263, 67852038 за електронною митною декларацією типу ЕК 10 АА №UA408020/0/15413 від 10.07.2020, оформленою Буковинською митницею Держмитслужби. Відправником вказаної деревини зазначений МПП «Красток», зареєстроване у с. Лопушна Вижницького району Чернівецької області, а отримувачем зазначено SC «PROLISOK» S.R.L., Румунія.
В ході митного огляду зазначених десяти вагонів із указаним товаром серед деревини паливної хвойних порід (ялина, ялиця) довжиною 2 м, діаметром від 8 см, загальним об`ємом 478,27 м куб було виявлено та вилучено приховані 105 колод лісоматеріалів необроблених, заборонених до вивозу за межі митної території України, об`ємом 8,585 м куб.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201-1 КК України, а саме у тому, що він, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та бажаючи доведення розпочатого злочину до кінця, своїми умисними діями, які полягають у незаконному переміщенні відповідних лісоматеріалів через митний кордон України, підшукав відповідний спосіб та засіб для незаконного переміщення та вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки в ході митного огляду залізничних вагонів серед деревини паливної хвойних порід (ялина, ялиця) довжиною 2 м, діаметром від 8 см, загальним об`ємом 478,27 м куб. було виявлено та вилучено предмети злочину, а саме 105 колод лісоматеріалів необроблених, заборонених до вивозу за межі митної території України, об`ємом 8,585 м куб.
Вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 липня 2023 року  ОСОБА_6 було визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2  ст. 15 ч. 1 ст. 201-1 КК України, та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України за недоведеністю, що в його діянні є складу кримінального правопорушення.
Виправдуючи ОСОБА_6 , суд зазначив, що стороною обвинувачення не надано  доказів на підтвердження умислу обвинуваченого, які б свідчили про здійснення ним переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів необроблених об`ємом 8, 585 м куб., заборонених до вивозу за межі митної території України. 
Зокрема прокурором не було доведено, що обвинувачений ОСОБА_6 надавав будь-кому вказівки про отримання на склад, завантаження та приховування у вагонах серед паливної деревини об`ємом 478,27 м куб. 105-ти колод ділової деревини об`ємом 8,585 м куб. 
Також зазначено, що в його обов`язки як директора підприємства не входить обов`язок брати безпосередню участь в процесах придбання, зберігання і постачання покупцям лісодеревини товарної позиції 4401 УКТЗЕТ, у тому числі щодо  визначення цієї товарної позиції.
Окрім цього, суд, виправдовуючи ОСОБА_6 , врахував висновок експерта від 23.11.2022 № 6203 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до якого при перевірці якості партії лісоматеріалів були виявлені відхилення об`ємом 8,585 м куб. від нормативних документів, а саме  ТУ У 16.1-00994207-004:2018, які становили 1,8 % лісоматеріалів від загальної кількості колод у партії об`ємом              478,27 м куб, що є менше від 3 %, є допустимим, і така партія лісоматеріалів підлягає прийманню. 
На підставі цього суд дійшов висновку, що, оскільки кількість виявленої ділової деревини відносно всієї кількості переміщуваної через митний кордон деревини варіюється в межах допустимої похибки (до 3 %), це свідчить про відсутність умислу в діях ОСОБА_6 .
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 29 вересня 2023 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
На обґрунтування своїх вимог прокурор указує, що в ухвалі апеляційного суду не зазначено мотивів, з яких суд виходив при відхиленні доводів апеляційної скарги прокурора. 
Також в ухвалі не надано відповіді на всі доводи апеляційної скарги прокурора, зокрема щодо безпідставного висновку суду про відсутність в діях ОСОБА_6 умислу, направленого на незаконне переміщення через митний кордон з приховуванням від митного контролю 105 колод лісоматеріалів необроблених, заборонених до вивозу за межі митної території України, об`ємом 8, 585 м куб. 
Окрім того, в мотивувальній частині ухвали викладені повторно мотиви суду першої інстанції без відповідного аналізу всіх доказів, які надані стороною обвинуваченого.
Вказує, що апеляційний суд взяв до уваги лише показання ОСОБА_6 , який не визнавав свою вину, й безпідставно залишив поза увагою показання свідка ОСОБА_8 , яка зазначала, що за відвантаження деревини відповідає                             ОСОБА_6 , а митні документи оформлює брокер.
Зазначає, що показання свідка ОСОБА_8 узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_10 , який підтвердив в суді першої інстанції, що ОСОБА_6 був присутнім під час завантаження лісопродукції у вагони, в яких були виявлені приховані 105 колод лісоматеріалів необроблених об`ємом 8, 585 м куб., заборонених до вивозу за межі території України.
Вказує, що апеляційний суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання щодо безпосереднього допиту свідка   ОСОБА_10 й у досліджені письмових доказів, про що прокурор просив у апеляційній скарзі.
Не погоджується із висновком апеляційного суду про визнання необґрунтованими твердження про те, що диспозицією ст. 201-1 КК України не передбачено кількість деревини необробленої, яку можна вивозити за межі митної території, й в цьому випадку для визначення об`єктивної сторони необхідно керуватися нормативними документами, а саме ТУ У 16.1-00994207-004:2018 (6), відповідно до яких визначено мінімальний розмір допустимих відхилень у вибірці в партії лісоматеріалів, що не відповідають вимогам нормативно-технічної документації та підлягають прийманню як партія і можуть бути вивезені за межі митної території України. 
У запереченні захисник просить касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - без зміни.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав подану касаційну скаргу і просив її задовольнити.
Захисник подав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі та участі виправданого, виходячи з доводів, які були подані захисником у письмових запереченнях на касаційну скаргу прокурора. 
Інші учасники судового провадження були повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
За частиною першою цієї статті суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції, і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, але з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК України. У певних випадках дослідження доказів апеляційним судом може бути визнано додатковою гарантією забезпечення права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 2, 7 КПК України, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до положень статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ухвала апеляційного суду є рішенням суду вищого рівня стосовно законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції, яке перевіряється в апеляційному порядку, і повинна відповідати вимогам статей 370, 419 КПК України. 
Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали, зокрема, зазначається короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Усі доводи, що містяться в апеляційних скаргах, мають бути проаналізовані з урахуванням наявних у справі доказів з тим, щоб жоден з них не залишився нерозглянутим. 
Однак, суд апеляційної інстанції не дотримався указаних вимог закону та дійшов передчасного висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість виправдувального вироку суду першої інстанції.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, виправдовуючи                        ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201-1 КК України, суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не доведено, що ОСОБА_6 як директор приватного підприємства надавав будь-кому вказівки про отримання на склад, завантаження та приховування у вагонах серед паливної деревини об`ємом 478,27 м куб. 105 колод ділової деревини об`ємом 8,585 м куб. 
Також суд вказав, що до його обов`язків як директора підприємства не входив обов`язок приймати безпосередню участь у процесах придбання, зберігання і постачання покупцям лісодеревини товарної позиції 4401 УКТЗЕТ.
Крім цього, судом було встановлено, що відповідно до висновку експерта від 23.11.2022 № 6203 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи при перевірці якості партії лісоматеріалів виявлені відхилення (об`ємом 8,585 м куб.) від нормативних документів, а саме  ТУ У 16.1-00994207-004:2018, становили 1,8 % лісоматеріалів від загальної кількості колод у партії об`ємом 478,27 м куб., що є менше від 3 %, є допустимим, і така партія лісоматеріалів підлягає прийманню. 
На підставі цього суд дійшов висновку, що, оскільки кількість виявленої ділової деревини відносно всієї кількості переміщуваної через митний кордон деревини варіюється в межах допустимої похибки (до 3 %), це свідчить про відсутність умислу в діях ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з таким висновком суду першої інстанції, прокурор в апеляційній скарзі зазначав, що суд дійшов безпідставного висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 умислу, направленого на незаконне переміщення через митний кордон з приховуванням від митного контролю 105 колод лісоматеріалів необроблених, заборонених до вивозу за межі митної території України, об`ємом                   8, 585 м. куб. 
Зазначав, що судом не було взято до уваги показання свідків ОСОБА_8 , а також  свідка ОСОБА_10 , який підтвердив в суді першої інстанції, що ОСОБА_6 контролює завантаження лісопродукції.
Прокурор вказував, що суд дійшов безпідставного висновку про те, що для визначення наявності чи відсутності об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 201-1 КК України, необхідно керуватися нормативними документами, а саме технічними умовами ТУ У 16.1-00994207-004:2018 (6), відповідно до яких визначено мінімальний розмір допустимих відхилень у вибірці в партії лісоматеріалів, що не відповідають вимогам нормативно-технічної документації та підлягають прийманню як партія і можуть бути вивезені за межі митної території України. 
Також прокурор у своїй апеляційній скарзі просив суд повторно дослідити окремі докази та повторно допитати свідка ОСОБА_10 .
Однак, апеляційний суд не перевірив належним чином доводи апеляційної скарги прокурора, їх не проаналізував з урахуванням наявних у справі доказів.
Зокрема, суд апеляційної інстанції, погоджуючись із висновком місцевого суду щодо відсутності в діях ОСОБА_6 умислу, направленого на незаконне переміщення через митний кордон з приховуванням від митного контролю 105 колод лісоматеріалів необроблених, заборонених до вивозу за межі митної території України, об`ємом 8, 585 м куб., залишив поза увагою інші докази, зокрема показання свідка ОСОБА_10 , який підтвердив в суді першої інстанції, що ОСОБА_6 контролює процес завантаження.
При цьому судами не надано належної оцінки змісту п. 2.1 посадовій інструкції директора підприємства, затвердженої 02.01.2019, відповідно до якої директор формулює, планує, здійснює й координує всі види діяльності підприємства (т. 3              а.п. 49, 50), а тому позиція суду про відсутність у ОСОБА_6 відповідних обов`язків вбачається невмотивованою. 
Крім цього, предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 201-1 К України, є лісоматеріали і пиломатеріали, які визнані цінними або рідкісними породами дерев, необробленими лісоматеріалами та інші лісоматеріали, що заборонені для вивозу за межі митної території України 
Як убачається із наявного в матеріалах провадження висновку експерта за результатами проведення експертизи круглих лісоматеріалів від 06.10.2020,  лісоматеріали у кількості 105 колод  об`ємом 8,585м куб. відносяться до лісоматеріалів необроблених, які згідно з положеннями Закону України від 08.09.2005 № 2860-IV «Про особливості державного регулювання діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної з реалізацією та експертом лісоматеріалів» тимчасово з 2015 року станом на 10 років заборонено вивозити за межі митної території України (т. 1 а.п. 174).
Також апеляційним судом належно не вмотивований висновок про те, що для визначення наявності чи відсутності об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 201-1 КК України,необхідно керуватися положенням технічних умов ТУ У 16.1-00994207-004:2018 (6), відповідно до яких визначено мінімальний розмір допустимих відхилень у вибірці в партії лісоматеріалів, що не відповідають вимогам нормативно-технічної документації та підлягають прийманню як партія і можуть бути вивезені за межі митної території України. 
Зокрема, як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, не надано обґрунтованої відповіді на твердження прокурора про те, що за ч. 1 ст.201-1 КК України відсутній будь-який розмір переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів необроблених, заборонених до вивозу за межі митної території, а тому не може вважатися вмотивованим висновок місцевого суду про те, що об`єктивна сторона цього злочину залежить від кількості виявленої ділової деревини відносно загальної кількості переміщуваної деревини.
Крім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор у своїй апеляційній скарзі просив суд повторно дослідити окремі докази та допитати свідка ОСОБА_10 (т. 5 а.с. 66). 
Апеляційний суд відмовив у задоволенні клопотання прокурора, вказавши, що у клопотанні не наведено підстав, передбачених ст. 404 КПК України, для повторного дослідження доказів
Частиною ч. 3 ст. 404 КПК встановлено, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Крім цього, за висновками об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду про застосування норми права, передбаченої ч. 3 ст. 404 КПК (постанова від 03 квітня 2023 року (справа №  537/984/20, провадження № 51-1747кмо22),під час апеляційного розгляду за апеляційною скаргою прокурора, потерпілого чи його представника з вимогою щодо постановлення нового вироку, за наявності доводів про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та/або неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, суд апеляційної інстанції має право повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, безвідносно до того чи заявлено клопотання про повторне дослідження доказів.
Враховуючи, що в апеляційній скарзі прокурор небезпідставно порушував  питання про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, перевірити  це апеляційний суд міг шляхом повторного дослідження доказів у кримінальному провадженні. 
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції (ч. 1 ст. 409 КПК), і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, з урахуванням приписів ст. 404 КПК України. 
За таких обставин ухвала апеляційного суду не може вважатися законною й обґрунтованою, допущені цим судом порушення вимог кримінального процесуального закону в силу положень ст. 412 КПК України є істотними, а висновки апеляційного суду щодо обґрунтованості вироку місцевого суду, зокрема в частині правильного застосування місцевим судом положень закону України про кримінальну відповідальність, є передчасними.  
У зв`язку з цим, касаційну скаргу прокурора потрібно задовольнити частково, ухвалу апеляційного суду скасувати у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 419 КПК України, з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. 
Під час апеляційного перегляду потрібно усунути зазначені порушення, повно та всебічно перевірити доводи поданої на вирок апеляційної скарги з урахуванням наведених у цій постанові доводів й постановити рішення, яке відповідає вимогам закону.
Керуючись ст. ст. 412, 419, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 29 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                           ОСОБА_3