ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 березня 2024 р. 	Справа № 520/20078/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Спаскіна О.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., по справі № 520/20078/23
за позовом                ОСОБА_1  
до               Міністерства соціальної політики України                       
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства соціальної політики України, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства соціальної політики України щодо не проведення розгляду звернення від 01.03.2023р.;
- зобов`язати Міністерство соціальної політики України розглянути звернення від 01.03.2023р.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
21.08.2023 відповідачем подано до суду першої інстанції клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 заяву ОСОБА_2 задоволено, клопотання представника Міністерства соціальної політики України про закриття провадження у справі – задоволено. Закрито провадження у справі № 520/20078/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства соціальної політики України.
05.09.2023 позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою в якій просив винести додаткове рішення по справі №520/20078/23 щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу від 15.09.2023 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву позивача та стягнути понесені судові витрати ( на професійну правничу допомогу) по справі на користь позивача.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що КАС України передбачено, що суд, у випадку закриття провадження у справі вирішує питання про розподіл судових витрат, чого судом першої інстанції зроблено не було.
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Спірним у даному випадку є питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу у разі постановлення судом ухвали про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.
Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження може бути оскаржена.
Згідно з частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Витрати ж на правничу допомогу адвоката відповідно до частини 2 статті 134 КАС України підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи разом з іншими судовими витратами. 
Колегія суддів вказує, що вищевказана норма відсилає до загального порядку розподілу судових витрат, що визначений статтею 139 КАС України.
Однак, зі змісту статті 139 КАС України, не вбачається визначення порядку розподілу судових витрат у випадку закриття провадження на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.
Разом з тим, частина 8 статті 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи викладене, за відсутності чіткого правового регулювання розподілу судових витрат саме у такому випадку процесуальним законом, колегія суддів керується принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли. Так, визнавши помилку й усунувши її, сторона відповідача не давала приводу для подальшого розгляду справи, адже права позивача були поновлені і без завершення судового процесу. За таких обставин колегія суддів зазначає про те, що на підставі частини 8 статті 139 КАС України понесені сторонами судові витрати слід залишити за такими сторонами, не покладаючи обов`язок їх відшкодування на іншу сторону.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09 грудня 2020 року у справі №1.380.2019.001303.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 400 грн.
Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з вищезазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 по справі № 520/20078/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	С.П. Жигилій 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.Б. Русанова    О.А. Спаскін