Справа №585/468/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Цвєлодуб Г. О.	
Номер провадження 33/816/82/24 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

24 січня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., з участю секретаря судового засідання Авраменко Д. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/468/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Роменського  міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2023, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення: 
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката Яковця Є. О., 
установив:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову  судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, оскільки алкоголь не вживав, мав хворобливий стан та приймав ліки, не ухилявся від продуття у Драгер в медичному закладі, оскільки фізично не міг це зробити, а працівники поліції не запропонували йому здати біоматеріал з метою встановлення стану сп`яніння. Спеціальний технічний прилад, яким проводився огляд в медзакладі не пройшов своєчасного калібрування, що ставить під сумнів результат огляду. Вказує на порушення процедури огляду, не був відсторонений від керування т/з, примірник медичного висновку йому не вручався.
Постановою судді Роменського  міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2023  ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із позбавленням права керування т/з строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави 536,80 грн судового збору.
Згідно постанови судді, ОСОБА_3 29.01.2023 о 19:45 в м. Ромни по вул. Г. Роменщини керував автомобілем ВАЗ 217130, д. н. з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку КНП СОР ОКСЛ № 40 від 29.01.2023, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.
Вислухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника Яковця Є. О., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 316943 від 29.01.2023, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_3 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано та об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема: 
- показами свідка ОСОБА_5 (сімейний лікар, у якого на обліку перебуває ОСОБА_3 ), згідно яких вона  30.01.23 проводила огляд ОСОБА_3 і поставила йому діагноз гострий бронхіт. Підтвердила, що він має хронічне захворювання на цукровий діабет, підвищений тиск та утруднене дихання внаслідок зайвої ваги, у минулому переніс захворювання на Ковід-19 у тяжкій формі, довго перебував у реанімації. Щодо проходження ОСОБА_3 огляду у лікаря-нарколога пояснила, що дійсно ОСОБА_6 має таку «активну» форму спілкування, але у її присутності нецензурно не висловлювався. На переглянутих в судовому засіданні відеозаписах проходження ОСОБА_3 огляду на стан сп`яніння не побачила у останнього симптомів запаморочення, неадекватної реакції, похитування або млявої мови, які можуть виявитися внаслідок наявних у нього хронічних захворювань, візуально-поведінкові тести він пройшов нормально згідно свого віку та стану здоров`я;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП СОР обласна клінічна спеціалізована лікарня від 29.01.2023, згідно якого ОСОБА_3 перебував у стан алкогольного сп`янінні (а. с. 3);
- актом медичного  огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 40 від 29.01.2023, згідно якого ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат тестування 1,95 проміле (а. с. 25);
-  відеозаписами подій з нагрудних камер поліцейських та встановленого на службовому автомобілі відеореєстратора, якими підтверджуються обставини зупинки т/з ВАЗ 217130, д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , виявлення працівниками поліції у останнього ознак алкогольного сп`яніння, проходження огляду на місці зупинки т/з, що не заперечувалося ОСОБА_3 в суді першої інстанції, згода останнього пройти огляд в закладі охорони здоров`я та проходження такого в медзакладі (а. с. 4, 14). 
Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових актів чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння, а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.
Вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення дотримані працівником поліції при складанні протоколу про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_3 .
Що стосується доводів апеляційної скарги про безпідставну зупинку т/з, то такі спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, з яких убачається, що в ході патрулювання поліцейськими автомобілю під керуванням ОСОБА_3 було подано сигнал про зупинку, однак т/з не зупинився і патрулем було зупинено вказаний т/з шляхом переслідування. Під час перевірки документів, у поліцейського виникли підозри про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, а тому він висловив вимогу пройти огляд для перевірки такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного приладу на місці зупинки т/з, що всупереч доводів апеляційної скарги не заперечувалося ОСОБА_3 в суді першої інстанції. Однак, у зв`язку із незгодою останнього щодо умов використання технічного приладу, подальший огляд зі згоди ОСОБА_3 було проведено в медичному закладі.  
Також є неспроможними і твердження апеляційної справи з приводу того, що він не ухилявся від продуття у Драгер в медичному закладі, не міг це зробити фізично зважаючи на ту обставину, що в нього було 90 % ураження легенів, оскільки, як достеменно встановлено з відеозапису ОСОБА_3 перший раз продув спеціальний технічний прилад, результат якого показав 1,95 проміле, а при обстеженні через 20 хв. не зміг це зробити, фактично симулюючи продуття. 
Твердження ОСОБА_3 про те, що спеціальний технічний прилад, яким було проведено його огляд не пройшов своєчасного калібрування є необгрунтованими, оскільки як убачається з акту медичного огляду свідоцтво про повірку даного приладу чинне до 16.09.2023. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що право водія на оскарження висновку за результатами медичного огляду передбачене п. 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008.
В свою чергу ОСОБА_3 , користуючись допомогою захисника, висновок лікаря ОСОБА_7 , яка проводила його огляд щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.01.2023 з підстав його неповноти або неправильності не оскаржував, як і не оскаржував дії працівників медичного закладу, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не є такими, що тягнуть за собою визнання цього доказу недопустимим.
Не є слушними і твердження ОСОБА_3 щодо ненадання йому примірнику висновку щодо результатів його медичного огляду, оскільки такі спростовують наявними в матеріалах справи відеозаписами, згідно яких ОСОБА_3 фактично відмовився його отримувати.
Відсутність доказів відсторонення працівниками поліції ОСОБА_3 від керування т/з не спростовує самого факту відсторонення особи від керування транспортним засобом і не спростовує правильності висновків, викладених у постанові судді.
Європейський суд з прав людини у справі О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже ОСОБА_3 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, дотримавшись положень ст. 268, 279, 280 КУпАП, а тому винесена постанова є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, внаслідок чого це судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

постановив:

Постанову судді Роменського  міськрайонного суду Сумської області від 01.06.2023 відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов