УХВАЛА

18 березня 2024 року 
м. Київ

справа № 240/6283/22
адміністративне провадження № К/990/17693/23  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Рибачука А.І.,
суддів: Єзерова А.А.,  Берназюка Я.О., 

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі         № 240/6283/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, 
УСТАНОВИВ:
09.03.2022 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила:
визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ) щодо ненарахування та невиплати з 10.09.2021 позивачці підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»                                                 (далі - Закон № 796-XII), що становить дві мінімальні заробітні плати;
зобов`язати ГУ ПФУ з 10.09.2021 нарахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, розмір якої встановлений на 01 січня календарного року.
Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 19.10.2022, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду 27.03.2023, частково задовольнив позовні вимоги:
визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 10.09.2021 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII у редакції чинній до 01.01.2015;
зобов`язав ГУ ПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про нарахування та виплату з 10.09.2021 підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення  у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII;
у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
09.05.2023 ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційної скаргою, у якій, посилаючись на неврахування судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 18.03.2020 у зразковій справі № 240/4937/18 в частині визначення розміру щомісячного підвищення до пенсії, що належить до виплати непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі № 240/6283/22; змінити рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2022, виклавши абзац 3 резолютивної частини в іншій редакції, а саме зобов`язати ГУ ПФУ з 10.09.2021 здійснити нарахування та виплатити позивачці підвищення до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про бюджет України на відповідний рік; в іншій частині рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 у справі № 240/6283/22 - залишити в силі.
Ухвалою Верховного Суду від 30.05.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі     № 240/6283/22 за вищевказаним позовом.
26.02.2024 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій позивачка просить прийняти її відмову від касаційної скарги.
Відповідно до частини п`ятої статті 337 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження. 
Частиною шостою статті 337 КАС України визначено, що у разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 339 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, зокрема, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги.
В межах цієї справи заяв про приєднання до касаційної скарги до Суду не надходило. 
Відтак, є достатні правові підстави для прийняття відмови позивачки від касаційної скарги і, як наслідок, закриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 337, 339, 345 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Прийняти відмову ОСОБА_1 від касаційної скарги на скарги на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі № 240/6283/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19.10.2022 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі № 240/6283/22.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	А.І. Рибачук А.А. Єзеров   Я.О. Берназюк