УХВАЛА

14 лютого 2024 року 
м. Київ
справа №320/10344/22
адміністративне провадження № К/990/4346/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Стрелець Т.Г.,  Бучик А.Ю., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, у якому позивач просив:
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести зміни у довідку про грошове забезпечення, видану органу Пенсійного фонду у Київській області від 17.02.2022 та від 01.09.2022 для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2018 передбачені постановою КМУ №704, наступні складові: 100% президентської надбавки (ПО+ВЗ+ВР) 70% надбавку за безперервну службу 23 роки (ПО+ВЗ+ВР); 50% Надбавку за особливо важливе завдання (ПО+ВЗ+ВР); 100% надбавку за особливості проходження служби (ПО+ВЗ+ВР); 10% надбавку за робота з таємними виробами, носіями, документами; 100% нарахування премії (ПО); щорічну одноразову матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення що становить 50505 грн; щорічну допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує місячного грошового забезпечення, що становить 50505,00 грн;
- припинити дискримінацію ОСОБА_1 у визначенні зменшеного розміру довідки про грошове забезпечення, а саме надбавки (65%) за особливості проходження служби військовослужбовцям в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, що передбачена у Постанові КМУ №704, та вказується у довідці про грошове забезпечення; у нарахуванні премії 35% замість 100%; у відсутності в довідці, передбаченої постановою КМУ №704 надавати один раз на рік військовослужбовцям матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, що нанесло позивачу збитки за 5 років у сумі 252525,00 грн; у відсутності в довідці, передбаченої постановою КМУ №704 надавати один раз на рік військовослужбовцям допомоги для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення, що нанесло позивачу збитки за 5 років 252525,0 грн;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1, у 10 денний термін, з часу набрання рішення суду законної сили, видати Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській обл. оновлену довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2018 з включенням всіх попередніх скасованих надбавок та нових встановлених розмірів надбавок згідно постанови КМУ №704 від 30.08.2017;
- за видачу недостовірних документів (довідок про грошове забезпечення ОСОБА_1 ) до пенсійного фонду у Київській області за період з 01.01.2018 по 01.01.2023 стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі ст.625 ЦПК суми: щомісячної пенсії за період з 01.01.2018 по 01.01.2023 (5 років = 60 міс.), що становить 2 272 531,20 грн; 3% річних становить 39598.00 грн; втрати від інфляції що становлять 409033.30 грн; компенсаційні втрати частини доходів. К=0,14 318154,4 грн; щорічної матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2018 по 01.01.2023 (час винесення рішення), що становить 252525 грн; 3% річних становить 4400,0 грн; втрати від інфляції становлять 45452.0 1грн; компенсаційні втрати частини доходів К=0,14 35353,5 грн; щорічної допомоги для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення за період з 01.01.2018 по 01.01.2023 (час винесення рішення), що становить 252525.00 грн; 3% річних становить 4400,00 грн; втрати від інфляції становлять 45452,02 грн; компенсаційні втрати частини доходів. К=0,14 35353,5грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Позивач, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.01.2024 апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 296 КАС України, а саме, до скарги не додано документ про сплату судового збору.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2024 апеляційну скаргу було повернуто скаржнику.
Не погодившись із таким судовим рішенням, позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2024, а справу направити на новий розгляд.
Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов до таких висновків.
Згідно з частиною першою статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.
Наведені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Аналіз ухваленого у даній справі судового рішення і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.Г. Стеценко Т.Г. Стрелець   А.Ю. Бучик