ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2024 р.                                  Справа №910/15214/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Сітайло Л.Г.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Пономаренка  Є.Ю. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Листпак"
на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023
у справі №910/15214/23 (суддя Чинчин О.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Листпак"
про стягнення заборгованості у розмірі 117 405,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "Омега" (далі - ТОВ "Омега") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Листпак" (далі - ТОВ "Листпак") заборгованості у розмірі 117 405,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ТОВ "Омега" посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди обладнання від 28.12.2022 №28/12/22-3, в частині повернення суми гарантованого платежу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/15214/23 позов задоволено.
Стягнуто з ТОВ "Листпак" на користь ТОВ "Омега" заборгованість у розмірі 117 405,00 грн та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.
Ухвалюючи зазначене рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідач, в порушення норм Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та умов договору, не здійснив повернення гарантійного платежу в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 117 405,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ТОВ "Листпак" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/15214/23 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та неправильного застосування норм матеріального права.
Так, скаржник зазначає, що неналежне виконання орендарем зобов`язань, визначених договором, є підставою для залишення гарантійного платежу в розпорядженні орендодавця. ТОВ "Омега" порушило узгоджені строки виконання зобов`язань за договором і цей факт визнаний судом першої інстанції, що підтверджується змістом оскаржуваного рішення. Враховуючи неналежне виконання ТОВ "Омега" своїх зобов`язань за спірним договором, а саме порушення строків виконання платежів, у ТОВ "Листпак" відсутній обов`язок з повернення суми гарантійного платежу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.12.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Листпак" у справі №910/15214/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Євсіков О.О., Пономаренко Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.12.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15214/23. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ТОВ "Листпак" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/15214/23.
28.12.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/15214/23.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.01.2024 відкрито апеляційне провадження у справі №910/15124/23. Розгляд апеляційної скарги ТОВ "Листпак" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/15214/23 постановлено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Сторонам встановлено строк на подання відзиву, заяв, пояснень клопотань, заперечень до 01.02.2024.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
Позивач, у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) своїм правом не скористався, до Північного апеляційного господарського суду відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
28.12.2022 між ТОВ "Омега" (орендар) та ТОВ "Листпак" (орендодавець) укладено договір оренди обладнання №28/12/22-3, за умовами якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове користування обладнання, у строк та на умовах, встановлених цим договором для використання його у своїй господарській діяльності за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 454, а саме: дизельний електрогенератор Atlas Сорсомодель QAS 80, 80 KVA V400/230/50HZ; потужність 64.0 kW, вартість 1 174 050,00 грн, без ПДВ.
Відповідно до пункту 1.3 договору обладнання передається орендарю за актом приймання-передачі разом з технічною документаціє (за наявності), що додається до цього договору і є його невід`ємного частиною.
У пункті 2.1 договору сторони погодили наступний порядок розрахунків за цим договором:
2.1.1 За добу користування обладнанням орендар сплачує орендодавцю орендну плату, яка є договірною, і становить 4 695,996 грн, з ПДВ.
2.1.2 Впродовж 15 днів після дати підписання цього договору, після моменту поставки обладнання, орендар сплачує орендодавцю:
- суму гарантійного платежу в розмірі 10% від вартості обладнання, зазначеної в пункті 1.1 цього договору;
- суму передплати за 31 день оренди обладнання в розмірі 145 575,88 гри з ПДВ, в т.ч. ПІДВ 20% - 24 262,67 грн;
- оплату транспортних послуг з доставки обладнання - 20 000,00 грн з ПДВ, в т.ч. ПДВ 20% - 3 333,33 грн;
- оплата за кожен наступний 31 календарний день оренди обладнання підлягає сплаті мінімум за 4 дня до початку цього терміну на підставі виставленого рахунку орендодавцем.
2.1.3 Відшкодування витрат орендодавця на ремонт обладнання, у випадках, передбачених цим договором орендар здійснює на протязі трьох банківських днів з дати виставлення орендодавцем відповідного рахунку-фактури.
Згідно з пунктом 2.1.5 договору сторони узгодили наступний порядок використання гарантійного платежу. 
У разі безпідставної відмови орендаря від прийому обладнання в оренду, сплачена ним сума гарантійного платежу згідно з пунктом 2.1.2 цього договору не повертається.
Гарантійний платіж буде утримуватись орендодавцем протягом дії цього договору як забезпечення сплати орендарем штрафних санкцій та компенсації збитків за цим договором, в тому числі відшкодування витрат орендодавця на ремонт обладнання, у випадках передбачених цим договором. Проценти по гарантійному платежу не нараховуються.
Гарантійний платіж буде повернуто орендарю в день повернення обладнання орендодавцю за актом приймання-передачі та за умови належного виконання орендарем зобов`язань, встановлених даним договором, а також за відсутності у орендодавця будь-яких претензій до орендаря.
Орендодавець має право за власним рішенням в односторонньому порядку покрити прострочену заборгованість орендаря по штрафним санкціям, пеням, компенсації збитків за цим договором, направивши орендарю письмове повідомлення про проведення відрахування коштів з суми гарантійного платежу. Розмір гарантійного платежу у будь-який момент дії цього договору має становити суму, не меншу, ніж сума зазначена в пункті 2.1.2 цього договору. У разі, якщо в будь-який момент дії договору розмір гарантійного платежу, сплаченого орендарем, виявиться меншим, ніж сума зазначена в пункті 2.1.2 цього договору, орендар зобов`язаний протягом 3-х банківських днів з дати надання орендодавцем відповідного повідомлення здійснити доплату гарантійного платежу до суми, яка зазначена в пункті 2.1.2 цього договору.
За умовами пункту 7.1 договору обладнання передається в оренду у строк на 93 дні.
Пунктом 7.2 договору передбачено, що в разі зміни строку оренди: менше 31 календарного дня - орендна плата, що підлягає оплаті становить 242 637,00 гри з ПДВ, незалежно від фактичного терміну оренди. В разі строку оренди від 31 календарного дня, але менше 3 місяців орендна плата за добу підлягає перерахуванню за наступного вартістю: 5 869,99 грн з ПДВ розраховується за фактичну кількість днів оренди.
За змістом пункту 8.1 договору, після закінчення строку оренди, або розірвання договору оренди орендар зобов`язаний до 11:00 години наступного дня повернути обладнання орендодавцю за адресою, зазначеною в пункті 1.1 цього договору за актом прийому-передачі разом з технічною документацією, якщо остання передавалась орендарю.
На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар в свою чергу прийняв у тимчасове користування обладнання, а саме: дизельний електрогенератор Atlas Сорсомодель QAS 80, 80 KVA V400/230/50HZ; потужність 64.0 kW, що підтверджується актом приймання-передачі об`єкта оренди від 29.12.2022.
Крім того, ТОВ "Листпак" виставило позивачу рахунок від 29.12.2022 №600 на суму 117 405,00 грн, а орендар, в свою чергу, перерахував на користь орендодавця гарантійний платіж у розмірі 117 405,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 31.01.2023 №34885587.
Згідно з актом приймання-передачі об`єкта оренди від 31.03.2023 орендар передав, а орендодавець прийняв з оренди обладнання, а саме: дизельний електрогенератор Atlas Сорсомодель QAS 80, 80 KVA V400/230/50HZ; потужність 64.0 kW.
11.05.2023 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу від 03.05.2023 №70 про повернення гарантійного платежу у розмірі 117 405,00 грн.
Звертаючись до суду з даним позовом ТОВ "Омега" стверджує, що відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення перерахованої суми гарантійного платежу у повному обсязі, у зв`язку з чим просить суд стягнути з ТОВ "Листпак" гарантійний платіж у розмірі 117 405,00 грн.
Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначає, що ТОВ "Омега" порушило строки внесення гарантійного платежу, суми транспортних послуг та передплати за 31 календарний день оренди (період з 29.12.2022 до 28.01.2023), виконавши оплату лише 31.01.2023, що підтверджується платіжними інструкціями від 31.01.2023 №34885587 та від 31.01.2023 №34885585. Орендар також зобов`язаний був сплатити: до 24.01.2023 передплату за 31 календарний день оренди (період з 29.01.2023 до 28.02.2023); до 24.02.2023 передплату за 31 календарний день оренди (період з 01.03.2023 до 31.03.2023). Однак, ТОВ "Омега" порушило узгоджені строки, виконавши оплату лише 31.01.2023 та 15.03.2023, що підтверджується платіжними інструкціями від 31.01.2023 №34885583 та від 15.03.2023 №39767065. Враховуючи неналежне виконання ТОВ "Омега" своїх зобов`язань за договором, а саме порушення строків виконання платежів, у ТОВ "Листпак" відсутній обов`язок з повернення суми гарантійного платежу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи
Відповідно до частини 1 статті 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.
За приписами статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 ГК України).
Відповідно до частини 1 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Згідно з частиною 6 статті 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
За приписами частини 5 статті 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина 1 статті 762 ЦК України).
Згідно зі статтею 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.
Так, на виконання умов спірного договору орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове користування обладнання - дизельний електрогенератор Atlas Сорсомодель QAS 80, 80 KVA V400/230/50HZ; потужність 64.0 kW, що підтверджується актом приймання-передачі об`єкта оренди від 29.12.2022.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, позивач був зобов`язаний здійснити оплату гарантійного платежу, передплати за 31 день оренди та транспортних послуг з доставки, відповідно до пункту 2.1.1 договору, на користь відповідача у строк до 12.01.2023.
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Листпак" виставило позивачу рахунок від 29.12.2022 №600 на суму 117 405,00 грн, а ТОВ "Омега" перерахувало на користь відповідача гарантійний платіж у розмірі 117 405,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 31.01.2023 №34885587.
Крім того, ТОВ "Омега" перерахувало на користь ТОВ "Листпак" суму передплати за 31 день оренди обладнання в розмірі 145 575,88 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 31.01.2023 №34885583, та оплату транспортних послуг з доставки у розмірі 20 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 31.01.2023 №34885585.
11.05.2023 позивач надіслав на адресу відповідача вимогу від 03.05.2023 №70 про повернення гарантійного платежу у розмірі 117 405,00 грн.
Як зазначалось вище, у пункті 2.1.5 договору сторони узгодили наступний порядок використання гарантійного платежу. У разі безпідставної відмови орендаря від прийому обладнання в оренду, сплачена ним згідно з пунктом 2.1.2 цього договору сума гарантійного платежу не повертається.
Гарантійний платіж буде утримуватись орендодавцем протягом дії цього договору як забезпечення сплати орендарем штрафних санкцій та компенсації збитків за цим договором, в тому числі відшкодування витрат орендодавця на ремонт обладнання, у випадках передбачених цим договором. Проценти по гарантійному платежу не нараховуються.
Гарантійний платіж буде повернуто орендарю в день повернення обладнання орендодавцю за актом приймання-передачі та за умови належного виконання орендарем зобов`язань, встановлених даним договором та за відсутності у орендодавця будь-яких претензій до орендаря.
Орендодавець має право за власним рішенням в односторонньому порядку покрити прострочену заборгованість орендаря по штрафним санкціям, пеням, компенсації збитків за цим договором, направивши орендарю письмове повідомлення про проведення відрахування коштів з суми гарантійного платежу. Розмір гарантійного платежу, у будь-який момент дії цього договору, має становити суму, не меншу, ніж сума зазначена в пункті 2.1.2 цього договору. У разі, якщо в будь-який момент дії договору, розмір гарантійного платежу, сплаченого орендарем, виявиться меншим, ніж сума зазначена в пункті 2.1.2 цього договору, орендар зобов`язаний протягом 3-х банківських днів з дати надання орендодавцем відповідного повідомлення здійснити доплату гарантійного платежу до суми, яка зазначена в пункті 2.1.2 цього договору.
Так, з умов пункту 2.1.5 договору, а також загальноприйнятого у відповідній сфері відносин значення термінів, вбачається, що гарантійний платіж у орендних правовідносинах за своєю суттю є сумою коштів, яка перераховується орендодавцю для гарантування виконання орендарем своїх грошових зобов`язань за договором найму (для гарантування сплати за останній місяць користування орендованим майном, відшкодування збитків, завданих погіршенням майном тощо).
Тобто, гарантійний платіж не може бути збережений орендодавцем без відповідних правових підстав та має покривати відповідні грошові вимоги за договором найму орендодавця до орендаря, а у разі якщо орендарем оплачено всі грошові вимоги орендодавця, то гарантійний платіж підлягає поверненню орендарю.
При цьому, як правило та у даному випадку, у орендодавця виникає обов`язок повернути гарантійний платіж лише після припинення орендних правовідносин між сторонами, оскільки після цього нівелюється можливість виникнення у орендодавця до орендаря нових грошових вимог у зв`язку з користуванням орендованим майном.
Таким чином, гарантійний платіж є фактично авансуванням орендарем майбутнього користування об`єктом оренди та/або відшкодування збитків, завданих орендодавцю внаслідок (неналежного) користування орендарем об`єктом оренди (пов`язаний/слідує з об`єктом оренди, а не за особою-наймодавцем).
З пункту 1.2 акта приймання-передачі об`єкта оренди від 31.03.2023 вбачається, що обладнання передається в належному стані, придатне до використання за призначенням, ушкоджень та недоліків не має.
Отже, місцевий господарський суд вірно встановив, що в момент повернення об`єкту з оренди на підставі договору оренди обладнання від 28.12.2022 №28/12/22-3 у відповідача були відсутні жодні претензії до позивача.
Також суд першої інстанції звернув увагу, що за умовами пункту 2.1.5 договору гарантійний платіж буде утримуватись орендодавцем протягом дії цього договору як забезпечення сплати орендарем штрафних санкцій та компенсації збитків за цим договором, в тому числі відшкодування витрат орендодавця на ремонт обладнання, у випадках передбачених цим договором. Проценти по гарантійному платежу не нараховуються. Гарантійний платіж буде повернуто орендарю в день повернення обладнання орендодавцю за актом приймання-передачі та за умови належного виконання орендарем зобов`язань, встановлених даним договором та за відсутності у орендодавця будь-яких претензій до орендаря.
Крім того, у розділі 6 договору, сторони узгодили відповідальність за порушення умов договору, зокрема, пунктом 6.2 передбачено, що у випадку неналежної або несвоєчасної сплати платежів, встановлених цим договором, орендар зобов`язується сплатити орендарю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день такого прострочення, включаючи день фактичної оплати. 
Відповідно до пункту 6.9 договору орендодавець має право в односторонньому порядку погасити прострочену заборгованість орендаря з оплати штрафних санкцій, передбачених цим договором та заборгованість з відшкодування збитків за рахунок гарантійного платежу.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні статей 76-79, 91 ГПК України, на підтвердження нарахування орендарю штрафних санкцій, пені, збитків за порушення умов договору в частині неналежної або несвоєчасної сплати платежів, встановлених цим договором, яка могла бути погашена за рахунок гарантійного платежу, шляхом направлення орендарю письмового повідомлення про проведення відрахування коштів з суми гарантійного платежу. 
Крім того, абзацом 1 пункту 2.1.5 договору передбачено випадок, за яким гарантійний платіж не повертається, а саме у разі безпідставної відмови орендаря від прийому обладнання в оренду, буд-яких інших підстав для неповернення гарантійного платежу умови договору не містять.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що у ТОВ "Листпак" відсутні правові підстави для утримання гарантійного платежу, перерахованого на виконання умов договору оренди обладнання від 28.12.2022 №28/12/22-3, й неповернення його позивачу. При цьому, в разі наявності будь-яких претензій до позивача, відповідач не позбавлений можливості їх пред`явити в установленому законом порядку.
Отже, заборгованість ТОВ "Листпак" перед ТОВ "Омега" за договором оренди обладнання від 28.12.2022 №28/12/22-3 становить 117 405,00 грн.
Разом із тим, до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів підтвердження сплати відповідачем заборгованості перед ТОВ "Омега" у розмірі      117 405,00 грн.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, в порушення норм ЦК України та умов спірного договору, не здійснив повернення гарантійного платежу в повному обсязі, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 117 405,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.
Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.
В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.
При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, виходячи з фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/15214/23 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Листпак" задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/15214/23, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Листпак" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/15214/23 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі №910/15214/23 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Листпак".
4. Матеріали справи №910/15214/23 повернути до Господарського суду        міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, що визначені в частині 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Л.Г. Сітайло 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                Є.Ю. Пономаренко