Справа № 732/1589/23 	Головуючий у 1 інстанції Лиманська  М. В. 	
Провадження № 33/4823/286/24 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,
з участю захисника адвоката Рясного В. Д. 

Розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові, одночасно в режимі відеоконференції із захисником,  апеляційну скаргу захисника адвоката Морозова В. Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2024 року,

                                В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець 165 батальйону, заступник командира танкового відділення, проживаючий по АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як установив суд, 11 жовтня 2023 року, о 14 год. 52 хв., на автодорозі      с. Політрудня – с. Пекурівка + 500 метрів, на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 керував автомобілем «Mazda 626», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, постанову суду скасувати,  провадження у справі закрити  за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Одночасно  просить провадження у справі щодо ОСОБА_1 зупинити до закінчення обставин, що були підставою для зупинення строку, тобто до звільнення останнього у запас або закінчення військового стану в країні.
Вказує,  що у протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції зазначено порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, хоча ОСОБА_1 багато разів зазначав, що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння та не керував транспортним засобом.
Місцевим судом не взято до уваги те, що працівники поліції здійснювали психологічний тиск на ОСОБА_1 , внаслідок якого його було дискредитовано та складений  протокол про адміністративне правопорушення.
Звертає увагу суду на те, що у матеріалах справи немає  належного відеодоказу ознак алкогольного сп`яніння та не вбачається факту  керування транспортним засобом, які надали б можливість зробити висновок, що        ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного  сп`яніння.
Також місцевим судом було проігноровано те, що поліцейські під час складання протоколу не роз`яснили ОСОБА_1 його права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.
У протоколі серії ААД № 184376 не вказано модель, номер і серію засобу, яким велася відеофіксація і не відомо чи сертифіковані в Україні засоби відеозапису були застосовані.
Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції не було залучено свідків.
Працівниками поліції не було доставлено ОСОБА_1 до медичного закладу, з метою проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння у лікарні та не виписали йому відповідне направлення. 
Відеозаписи  з нагрудних камер працівників поліції є небезперервними. ОСОБА_1   не відсторонили  від керування транспортним засобом.

Під  час  апеляційного  розгляду   захисник  адвокат Рясний В. Д.  підтримав  доводи апеляційної скарги, просив про її  задоволення з викладених у ній підстав.

Заслухавши аргументи  захисника, переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
За змістом ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, або її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Враховуючи, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувався за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при цьому ОСОБА_1 про наявність постанови по справі №732/1589/23 дізнався лише 15.02.2024, побачивши таку на порталі «Судова Влада України», а тому з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Розглядаючи   справу   про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд в повній мірі дотримався вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
На відеозапису, зробленому з відеореєстратора видно, як автомобіль їде на зустріч поліцейському автомобілю, працівники поліції розвертаються, їдуть за ним, за допомогою проблискових маячків його зупиняють та підходять до водія. В автомобілі, на сидінні водія за кермом перебуває ОСОБА_1 , у цей час автомобіль працює (чутно звук двигуна). На питання поліцейського: «Водій, куди їдете та звідки?», ОСОБА_1 відповів: «… їду з Чернігова…».  
Під час перевірки документів у водія, у поліцейського виникли підозри про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, а тому він вимагав проходження огляду для перевірки такого стану на місці зупинки або у лікарні та повідомив про наслідки відмови  від проходження огляду.
При цьому поліцейський чітко вказав на наявність у водія запаху спиртного з порожнини рота.
Водій ОСОБА_1 не заперечував, що вживав спиртне, потім чесно зізнався, що випив дві баночки слабоалкогольного напою та погодився на огляд на місці із застосуванням технічного приладу, який під відеозапис продув і результат якого показав 1, 7 проміле, що відповідало зовнішнім ознакам водія, його поведінці, мові та координації рухів.
З роздруківки приладу «Алкофор 505» вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, проба позитивна 1,7 проміле, з чим погодився останній та поставив свій підпис.
Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 , був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота; млява мова; хитка хода, результат огляду на стан сп`яніння позитивний. У розділі з результатами огляду згоден стоїть підпис ОСОБА_1 без будь яких зауважень.
Пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Критика дій поліцейського з приводу не видачі ним направлення на проходження огляду у закладі охорони здоров`я є безпредметною з огляду на те, що водій пройшов медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Алкофор 505», з результатом погодився, а тому відповідне направлення і не видавалося. Таке направлення видається виключно для лікаря, з метою проведення огляду водія на стан сп`яніння у медичному закладі безоплатно.
Доводи  захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильно розцінені судом, як такі, що не відповідають дійсності та суперечать фактичним обставинам справи і не можуть прийматися до уваги. Загальновідомо, що самостійно без водія транспортні засоби рухатися не можуть. Відеозаписи поліцейськими проводилися  постійно, з яких зрозуміло, що керував автомобілем саме       ОСОБА_1 , який рухався назустріч поліцеському автомобілю.
Поліцейські цілком правомірно підозрювали водія, що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду підозри підтвердив.
Відповідно до пункту 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.
Частину 2 ст. 266 КУпАП, яка зобов`язувала проведення огляду водія на місці зупинки у присутності двох свідків було змінено та з 17 березня 2021 вона чинна в іншій редакції, де визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, і тільки в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків.
Про застосування нагрудних відеокамер із зазначенням номеру прямо вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, самі відеозаписи містяться у матеріалах справи та перегляд їх змісту вказує на те, що огляд ОСОБА_1 був проведений у відповідності до вимог Інструкції, за виключенням положень, які суперечать Закону.
Інструкція, як нормативно-правовий акт не має переваг над Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм.
Суд апеляційної інстанції не вбачає колізії у внесенні змін до ч. 2 ст. 266 КУпАП і не приведенні у відповідність із Законом пункту 6 розділу ІІ Інструкції, оскільки Закон має вищу юридичну силу і саме він підлягає застосуванню, а Інструкція - застосуванню у частині, яка не суперечить Закону.
Доводи захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не були роз`яснені його права, є такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з того, що у протоколі про адміністративне правопорушення, який був ним підписаний, зазначено про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Поліцейські виконали вимоги ч. 1 ст. 266 КУпАП, водія ОСОБА_1 було відсторонено від подальшого права керування транспортним засобом, автомобіль передано тверезому водію, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.
Посилання захисника на положення ч. 1 ст. 335 КПК України є безпідставними, оскільки цим Кодексом регулюються зовсім інші правовідносини. Чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить приписів про обов`язок суду зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення до моменту звільнення учасника провадження з лав Збройних Сил України. Застосування норм КПК при розгляді справи про адміністративні правопорушення, суперечить основним засадам законодавства про адміністративні правопорушення.
Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства, та в результаті ретельного дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу в сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом, незгода апелянта з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника адвоката Морозова В. Ю. залишити без задоволення, а постанову Городнянського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.
Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Антипець