П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 лютого 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/20987/23	
Перша інстанція: суддя Стефанов  С.О.
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Турецької І.О.,
          Шевчук О.А.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Інституту Військово-Морських Сил НУ «Одеська морська академія», у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Інституту Військово-Морських Сил НУ «Одеська морська академія» щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 25.07.2023р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021р. у справі №420/19952/21;
- стягнути з Інституту Військово-Морських Сил НУ «Одеська морська академія» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у сумі 68   591,53грн. у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 25.07.2023р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021р. у справі №420/19952/21.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у період з 16.12.2015р. по 22.01.2018р. він проходив військову службу в Інституті ВМС НУ «Одеська морська академія» та від час її проходження йому не в повному обсязі було виплачено індексацію грошового забезпечення.
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021р. у справі №420/19952/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 16.12.2015р. по 28.02.2018р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 71 962,46грн. із одночасним утримання військового збору 1,5%.
При цьому, відповідачем протиправно не було виплачено компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.
Позивач вважає такі дії Інституту протиправними, у зв`язку із чим звернувся до суду із відповідним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Інституту Військово-Морських Сил НУ «Одеська морська академія» щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 25 липня 2023р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021р. у справі №420/19952/21.
Зобов`язано Інститут Військово-Морських Сил НУ «Одеська морська академія» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення виплаченої 25 липня 2023р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021р. у справі №420/19952/21.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі Інститут Військово-Морських Сил НУ «Одеська морська академія», посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
При цьому, суд виходив з того, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці військовослужбовців, не встановлена компенсація військовослужбовцям втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, тому суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин Закон №2050-ІІІ, як субсидіарне законодавство для захисту прав позивача. 
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що у період з 16.12.2015р. по 22.01.2018р. ОСОБА_1 проходив військову службу у Інституті ВМС НУ «Одеська морська академія».
Згідно наказу №14 від 22.01.2018р. ОСОБА_1 22.01.2018р. звільнено з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту. 
Вважаючи, що в період проходження військової служби йому не в повному обсязі виплачувалась індексація грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021р. у справі №420/19952/21 зобов`язано Інститут ВМС НУ «Одеська морська академія» нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.12.2015р. по 22.01.2018р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. 
25.07.2023р. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021р. у справі №420/19952/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 16.12.2015р. по 28.02.2018р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 71 962,46грн. із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується повідомленням про надходження коштів. 
Разом з цим відповідачем в порушення ст.4 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Вважаючи таку бездіяльність Інституту протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом. 
Перевіряючи правомірність та законність дій Інституту ВМС НУ «Одеська морська академія» у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою КМУ №159.
Відповідно до статей 1, 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Згідно ст.3 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Правилами ст.4 цього Закону встановлено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 21.02.2001р. №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі – Порядок №159).
Пунктами 2, 3 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1.01.2001р..
Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:
- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);
- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);
- стипендії;
- заробітна плата (грошове забезпечення).
Згідно з п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком № 159, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду що, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021р. у справі №420/19952/21 зобов`язано Інститут ВМС НУ «Одеська морська академія» нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.12.2015р. по 22.01.2018р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базовий місяць) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. 
На виконання рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2021р. у справі №420/19952/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 16.12.2015р. по 28.02.2018р. із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року у сумі 71 962,46грн. із одночасним утримання військового збору 1,5%.
Зважаючи на вищевикладене регулювання та встановлені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати індексації грошового, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
В апеляційній скарзі Інститут ВМС НУ «Одеська морська академія» посилається на те, що підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом є рішення у справі №420/279/20, коли позивач вперше звернувся із позовом про зобов`язання Інституту нарахувати та виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 16.12.2015р. по 22.01.2018р..
Апелянт вказує, що на момент звернення позивача із первісним позовом по справі №420/279/20 у 2020 році ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не передбачав виплату компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплата відносно суми індексації грошових доходів громадян.
Відповідно норма з`явилась у вказаному закону після внесення до нього змін ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 4.02.2021р. №1214-ІХ, який набрав чинності 26.02.2021р..
Надаючи оцінку вказаним доводам, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що підставою для отримання особою спірної компенсації є не відповідне рішення суду, а право особи на отримання такої виплати, встановлено законом за наявності певних обставин.
В даному випадку, підставою для отримання спірної компенсації втрати частини доходу є факт порушення строків виплати індексації грошового забезпечення.
При цьому, право позивача на отримання спірної компенсації у даній справі виникло після набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 4.02.2021р. №1214-ІХ, яким ОСОБА_1 і скористався.
З огляду на викладене, судова колегія вважає вказані доводи апелянта необґрунтованими та безпідставними. 
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, 
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023р. залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.          

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          І.О. Турецька

                                                                                           О.А. Шевчук