УХВАЛА
12 січня 2024 року
м. Київ
справа № 2-2830/10
провадження № 61-16061ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова 
від 07 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду 
від 20 листопада 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича щодо розгляду заяви про відвід,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована 
особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (далі - ТОВ «Преміум Лігал Колекшн»), звернулися до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. щодо розгляду заяви про відвід.
Франківський районний суд міста Львова ухвалою від 07 грудня 2021 року 
у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовив.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 оскаржили її в апеляційному порядку.
Львівський апеляційний суд постановою від 20 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишив без задоволення. Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 07 грудня 2021 року залишив без змін.
У грудні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 07 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої 
статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У касаційній скарзі заявниці зазначають, що вони звільнені від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Предметом спору у цій справі є скарга на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. щодо розгляду заяви про відвід. Тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом порушених прав заявниць саме як споживачів.
При цьому, заявниці, порушуючи питання про звільнення від сплати судового збору, не зазначають, що мають скрутне матеріальне становище і розмір судового збору для них є надмірним. Також до касаційної скарги не додають доказів, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу за попередній календарний рік.
Заявницям слід відмовити у звільненні від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», заявники повинні сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на судові рішення, порядок сплати та розмір якого визначений Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18), перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів (посадових осіб) державної виконавчої служби. Водночас, у частині другій статті 4 наведеного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, проте визначено ставку судового збору за подання апеляційної і касаційної скарг на всі судові рішення без винятків.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду 
у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18) дійшов висновку, що якщо за подання скарги на дії державного виконавця до суду першої інстанції законом не встановлено для заявника обов`язок сплачувати судовий збір, то в разі оскарження заінтересованою особою постановленого судом першої інстанції судового рішення за результатами розгляду зазначеної скарги судовий збір справляється на загальних підставах, встановлених у підпункті 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».
Також частина друга статті 3 та стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не передбачають звільнення від сплати судового збору чи пільги зі справляння судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Такий об`єкт справляння судового збору у зазначених нормах відсутній.
Зазначені положення поширюються на подання апеляційних і касаційних скарг на усі, без винятку, ухвали суду, які підлягають оскарженню, та рішення за наслідками їх перегляду, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв до суду першої інстанції, за результатами розгляду яких постановлено відповідні ухвали.
Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 0,2 = 536,80 грн).
Частиною сьомою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.
Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання та розгляд цієї касаційної скарги, становить 536,80 грн і підлягає сплаті кожним заявником окремо.
Отже, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід сплатити суму судового збору у загальному розмірі 1 073,60 грн (536,80 грн + 536,80 грн), за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 07 грудня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявницям.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                            І. М. Фаловська