ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

12 березня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/6347/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чабаненко С.В. (доповідач),
                               суддів:  Білак С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 160/6347/23 (суддя І інстанції Калугіна Н. Є.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якому просив визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення форми Р №0034152408 від 28.02.2023 на суму 17 396,75, яке прийняте відповідачем - Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 44118658);
- податкове повідомлення-рішення форми Р №0034172408 від 28.02.2023 на суму 1 449, 73 грн, яке прийняте відповідачем - Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 44118658);
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф 0034132408 від 28.02.2023 на суму 20 617,46 грн, яка винесена відповідачем - Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу 44118658).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року позов задоволений. 
Одночасно з позовом позивач заявив вимогу про стягнення судових витрат на правничу допомогу. 
21.08.2023 року представник позивача адвокат Гусаров В. О. звернувся до суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення у справі № 160/6347/23, яким вирішити питання розподілу понесених витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 10    000 грн.
24.08.2023 року представник відповідача подав до суду клопотання щодо зменшення витрат, пов`язаних з правничою допомогою по справі № 160/6347/23, в якому зазначив, що сума витрат на правничу допомогу є не співмірною, оскільки справа не є складною.
24 серпня 2023 року додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гусарова В.О. про ухвалення додаткового рішення у справі №160/6347/23 задоволено. Стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень).
Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване додаткове рішення не відповідає вимогам ст. 242 КАС України і просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що жодного альтернативного розрахунку вартості послуг адвоката позивача в апеляційній скарзі не наведено, в той час позивач сплатив реальну вартість наданих послуг, що підтверджено наданим доказами. Вважає додаткове рішення обгрунтованим та законним, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, між позивачем (клієнт) та адвокатом Гусаровим В. О. укладено Договір № 1 про надання правової допомоги від 24.03.2023 року (том 1 а.с. 122-124) (далі - Договір).
За умовами п. 1.1 Договору, адвокат зобов`язується надати правові послуги клієнту щодо оскарження до суду податкового повідомлення-рішення форми «Р» №м 0034152408 від 28.02.2023р., податкового повідомлення-рішення форми «Р» № 0034172408 від 28.02.2023р. і вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф 0034132408 від 28.02.2023р. та супроводження справи у суді першої інстанції, а також надати інші послуги клієнту, які з ним погоджені, а клієнт зобов`язується оплатити послуги адвоката за погодженою сторонами вартістю.
Пуктом 3. 8 Договору встановлено, що вартість послуг адвоката за цим договором становить 800 грн за одну годину робочого часу адвоката. 
11.08.2023 між адвокатом та клієнтом підписано акт № 11/08 про виконання адвокатом договору №1 від 24.03.2033, згідно умов якого сторони погодили, що адвокатом здійснено: 
складання тексту адміністративного позову з вимогами про визнання протиправними та скасування ППР форми «Р» №0034152408 і №0034172408 від 28.02.2023 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) №0034132408 від 28.02.2023, розрахунок ціни позову та суми судового збору, надання реквізитів для сплати судового збору - 8,5 годин робочого часу адвоката;
складання та подання до суду відповіді на відзив у справі №160/6347/23 - 4 години робочого часу адвоката;
участь в якості представника клієнта в судових засіданнях по справі №160/6347/23 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді 6 годин робочого часу адвоката.
На надання вказаних в цьому акті правових послуг адвокатом було витрачено 18,5 годин.
Передбачена умовами договору вартість години роботи адвоката складає 800 грн.
Сторони дійшли згоди зменшити розмір гонорару адвоката, який підлягає сплаті клієнтом на підставі цього акту, з 14800 грн. (18,5 годин * 800 грн.) до 10000 (десяти тисяч) грн.
Жодних претензій клієнт до адвоката не має.
Адвокатом позивачу виставлений рахунок №1 від 11.08.2023 на суму 10000,00 грн за надані адвокатом послуги згідно договору №1 від 24.03.2023.
Відповідно до квитанції до платіжної інструкції від 11.08.2013 № 0.0.3141209385.1 позивачем сплачено суму 10000,00 грн за надані адвокатом послуги.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що справа розглянута за правилами загального позовного провадження, з огляду на її складність та достатній обсяг інформації, яка досліджувалась. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції. 
Так, відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.
За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката наведено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками, предметом спору в даній справі є два податкові повідомлення-рішення та вимога податкового органу, прийняті за результатом проведеної контролюючим органом позапланової невиїзної перевірки, внаслідок чого позивачу було донараховано податок на доходи фізичних осіб, військовий збір та єдиний внесок. Отже, справа не відноситься до категорії типових справ та не підлягала розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Справа була розглянута судом у відкритому судовому засіданні за участю сторін та інших учасників процесу (свідків).
Разом із цим, розмір вартості правничої допомоги адвоката визначено судом першої інстанції у розмірі 10000,00 грн., що є співмірним із заявленими позовними вимогами.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.
Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у статті 139 КАС України.
Аналогічні за змістом висновки викладені також у постановах від 21 січня 2021 року у справі №280/2635/20, від 24 червня 2021 року у справі №520/12026/19 та від 3 грудня 2021 року у справі №817/861/18, від 23 червня 2022 року у справі № 640/9792/20.
Як підтверджується матеріалами справи, до суду першої інстанції відповідач подав клопотання про зменшення судових витрат, аргументоване тим, що предмет позову у цій справі не є складним, проте не зазначив розмір витрат на правничу допомогу, яка, на його переконання, є співмірною до заявлених позовних вимог та відповідає наданим адвокатом послугам.
Разом із цим, розмір вартості правничої допомоги адвоката визначено судом першої інстанції у розмірі 10000,00 грн., що, на думку колегії суддів, є співмірним із заявленими позовними вимогами, обсягом наданих послуг, витраченим часом та складністю справи.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 134, 252, 311, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року у справі № 160/6347/23 залишити без змін.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко