ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/26/24 Справа № 705/3101/23 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Піньковський  Р. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

12 січня 2024 року                                                                                         м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Бєлан О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №705/3101/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Уманського міськрайонного суду Черкаської області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Морозова В.Ю., - 

в с т а н о в и л а:

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня 2023 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 11.06.2023 о 18 годині в м.Умані по вул.Павлова , керуючи автомобілем RENAULT 19, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження в встановленому законом порядку освідування для визначення ступеня алкогольного сп`яніння відмовився. Своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, необгрутованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_1 - адвокат Морозов В.Ю. подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Уманського міськрайоного суду Черкаської області від 05.12.2023 та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що суд знехтував тим, що в протоколі містяться порушення та процедура огляду не проводилась, працівники поліції грубо порушили його права та відмовили йому в проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Також, суддя не взяв до уваги те, що працівники поліції здійснювали щодо ОСОБА_1 психологічний тиск, внаслідок якого його було дискредитовано та складено протокол про адміністративне правопорушення.
Зазначив, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься належного відеодоказу ознак алкогольного сп`яніння, які б надали можливість зробити висновок того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичого чи іншого сп`яніння. Його поведінка була повністю адекватна та така, що відповідає обстановці. Також з відеозапису, наданому працівниками поліції, не вбачається причина зупинки та факт керування транспортним засобом. А отже, немає доказів, які б доводили, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Зауважив, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та порядок проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння.
Вказав, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було залучено свідків, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, апелянт зауважив, що в матеріалах справи не міститься повний фрагмент відеозапису з нагрудних камер працівників поліції щодо події, яка сталася. Працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не було виписано направлення на медичний огляд до лікаря та в нього не було вилучено посвідчення водія, не надано тимчасовий дозвіл на право керуваня транспртним засобом.
Заслухавши думку представника ОСОБА_1 - адвоката Рясного В.Д. в режимі відеоконференції, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена ч.1ст.130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд, у відповідності до приписів ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Висновки суду про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають. 
Незважаючи на позицію представників ОСОБА_1 - адвоката Морозова В.Ю., викладену в апеляційній скарзі, та адвоката Рясного В.Д. про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №339755 від 11.06.2023 року; актом огляду на стан алкогольного сп`янінні з використанням спеціальних технічних засобів та матеріалами відеозапису, який здійснений поліцейським за допомогою технічного засобу під час проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, доданими до протоколу ААД №339755, на якому зафіксовано обставини відмови ОСОБА_1 , який керував автомобілем RENAULT 19, н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ним постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, є безпідставними, оскільки в суді апеляційної інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (зі змінами) (далі Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. 
Так, згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до пункту 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Судом апеляційної інстанції був переглянутий диск з відеозаписом події від 11.06.2023 з якого вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем RENAULT 19, н.з. НОМЕР_1 , в м.Умані по вул.Павлова, був зупинений працівниками поліції. 
При спілкуванні працівників поліції з ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння і йому неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, зокрема, на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та у медичному закладі, на що останній категорично відмовився (відео 0000021_100105_20230611180119_0070 18:03:47).
Працівниками поліції ОСОБА_1 було роз`яснено, що через відмову пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпА, та роз`ясненено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що в свою чергу спростовує доводи апелянта про нероз`яснення працівиками поліції ОСОБА_1 його прав та порядку проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. 
Слід зауважити, що у розмові з працівниками поліції та під час складання протоколу про адміністративне правопорушеня ОСОБА_1 заважав у його складанні, зокрема казав, щоб протокол працівник поліції не складав, оскільки йому це не потрібно, навіть пропонував неправомірну грошову винагороду за його нескладання, за що був попереджений працівниками поліції про кримінальну відповідальність за дачу неправомірної вигоди (відео 0000021_100105_20230611180119_0070 18:20:53).
Після складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом та при цьому відмовився від його підпису.
Разом з тим, слід зуважити, що посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучено не було через те, що він його пред`явив поліцейським за допомогою програми «Дія» в мобільному телефоні, а тому доводи апелянта щодо невилучення працівниками поліції посвідчення водія та ненадання тимчасового дозволу на право керування траспортими засобами, є неспроможними. Більше того, як вбачається з відеозапису події, ОСОБА_1 був відсторонений поліцейськими від керування транспортим засобом, а автомбіль був переданий його дружині та «тверезому водію», який прибув разом з нею на місце події.
З переглянутого відеозапису вбачається, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими не була порушена, як про це стверджує апелянт, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці зупинки за допомогою технічного засобу «Драгер», але у зв`язку з відмовою йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, від якого ОСОБА_1 також відмовився, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що поліцейський правомірно склав протокол за порушення саме п. 2.5 Правил дорожнього руху України, як прописано в «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», з чим погоджується і апеляційний суд. А тому доводи апелянта про те, що процедура огляду ОСОБА_1 поліцейськими не проводилась, а працівники поліції відмовили йому в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі є безпідставними та спростовуються переглянутим відеозаписом події за участю ОСОБА_1 .
Твердження апелянта про те, що працівниками поліції на ОСОБА_1 чинився психологічний тиск, є необгрутованими, оскільки матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 оскаржувалися дії поліцейських і з цього питання приймалися будь-які процесуальні рішення. 
Переглянутим відеозаписом події за участю ОСОБА_1 спростовуются доводи апелянта щодо відсутності доказів керування ним автомобілем.
Також слід зауважити, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівникаи поліції з дотриманням вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а тому доводи апелята про відсутність на відеозаписі причини зупинки автомобіля ОСОБА_1 є неспроможними. 
Слід зазначити, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. №1452/735, із застосуванням технічних засобів відеозапису, а тому присутність свідків не є обов`язковою, через що доводи апелянта в цій частині є надуманими.
Тому, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими та спростовуються, як переглянутими апеляційним судом відеозаписом події від 11.06.2023 за участю ОСОБА_1 , так і іншими вищезазначеними доказами.
Адміністративне стягнення судом накладено на ОСОБА_1 з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з врахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.12.2023 відносно ОСОБА_1 є законною, обгрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и л а :

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Морозова В.Ю. - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка