Справа № 283/2629/19
Провадження № 22-ц/801/413/2024
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Тимошенко А. О.
Доповідач:Береговий О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року	Справа № 283/2629/19	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Панасюк О.С., Шемети Т.М.,
за участю секретаря судового засідання: Куленко О.В.,
учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: ОСОБА_2 ,
розглянув цивільну справу за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2023 року, постановлену місцевим судом під головуванням судді Тимошенка А.О.,

встановив:

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану ОСОБА_4 внаслідок необережного поводження з вогнем, у розмірі 46580 грн., а також 2630 грн. 39 коп. судових витрат.
29 листопада 2022 року представник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просив переглянути рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2021 року за нововиявленими обставинами та скасувати зазначене рішення, призначити справу до нового судового розгляду й вирішити питання про залучення ОСОБА_5 до участі у справі в якості третьої особи або відповідача.
Як на нововиявлену обставину заявник посилається на те, що на час вирішення даного спору судом не було вирішене питання про залучення до участі у справі іншого правонаступника ОСОБА_4 – його дружину ОСОБА_5 , яка є спадкоємцем за законом першої черги та має право на обов`язкову частку у спадщині.
Під час розгляду справи суд виходив з того, що єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_2 , яка в межах вартості спадкового майна має відповідати за спричинену спадкодавцем матеріальну шкоду.
Однак, 2 листопада 2022 року на ім`я ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 на 1/6 частину зазначеного у вказаному свідоцтві спадкового майна.
Таким чином, у спірних правовідносинах, окрім ОСОБА_2 , відповідачем повинна бути також ОСОБА_5 , яка є правонаступником ОСОБА_4 . Проте, суд належним чином не встановив коло спадкоємців померлого й тягар відповідальності за спричинену шкоду поклав лише на ОСОБА_2 .
Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи просив оскаржувану ухвалу скасувати й постановити нове судове рішення, яким переглянути за нововиявленими обставинами рішення Малинського районного суду Житомирської області від 23 липня 2021 року, скасувавши зазначене рішення, залучити до участі у справі ОСОБА_6 та призначити справу до нового судового розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на переконання заявника суд попередньої інстанції зобов`язаний був з`ясувати коло усіх спадкоємців ОСОБА_4 , оскільки без вирішення даного питання неможливо повно та об`єктивно розглянути спір. Зокрема, зазначає, що спадщину після смерті чоловіка прийняла ОСОБА_5 , яку необхідно було залучити до участі у справі. Отже, на переконання заявника, вказана обставина є нововиявленою у розумінні положень п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 – адвоката Бойка В. В. на ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2023 року закрито.
Ухвала мотивована тим, що наявні підстави для закриття апеляційного провадження, передбачені пунктом 2 частини першої статті 362 ЦПК України, оскільки апеляційну скаргу подано особою, яка не має права її підписувати.
Постановою Верховного Суду від 13 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Ухвалу Житомирського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
10 січня 2024 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла вказана цивільна справа з розпорядженням в.о. голови Житомирського апеляційного суду, в якому зазначено, що в судовій палаті з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду неможливо утворити склад суду для розгляду цієї справи, у зв`язку із чим, вирішено передати її на розгляд до Вінницького апеляційного суду, який є найбільш територіально наближеним до Житомирського апеляційного суду.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 січня 2024 року вказану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.
24 січня 2024 на адресу Вінницького апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бойка В.В. надійшла заява про перенесення судового засідання, призначеного на 25 січня 2024 року о 11 год. 45 хв., яке мотивоване тим, що відповідачка не може з`явитись, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я її матері.
Вирішуючи питання розгляду справи за відсутності позивача та його адвоката колегія суддів ураховує наступне.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18 зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Поряд з цим, відповідно до положень ч.1 ст.58 ЦПК України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
З матеріалів справи вбачається, що інтереси відповідача ОСОБА_2 представляє адвокат Бойко В.В., який був належним чином повідомлений про розгляд справи, будь-яких клопотань про його неможливість прибути в судове засідання не подавав, а тому мав змогу бути присутнім під час розгляду вказаної справи.
З огляду на викладене, враховуючи, що представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Бойком В.В. не надано належних, допустимих і достатніх доказів в силу ст. 77, 78 ,79 ЦПК України щодо неможливості самостійно з`явитись в судове засідання, а також, що матеріали справи містять необхідні докази для її розгляду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити її розгляд без участі відповідача ОСОБА_2 та її адвоката Бойка В.В.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.
Відмовляючи у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 , суд першої інстанції зазначив, що обставини, на які посилається заявник, а саме факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , не є нововиявленими, оскільки наявність іншого правонаступника померлого учасника спірних правовідносин не є істотною для справи обставиною, що не була встановлена судом та не була й не могла бути відома ОСОБА_2 на час розгляду справи.
Колегія суддів погоджується з таким висновком.
Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Обставини, які вважаються нововиявленими, повинні одночасно відповідати цим вимогам.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими. Не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах.
Водночас, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.
Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
У постанові Верховного Суду України від 29 березня 2017 року по справі №673/261/13-ц зроблено висновок, що «нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах».
Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення. He вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 642/474/13).
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 22 березня 2023 року по справі №154/3029/14-ц наголошує на тому, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.
Згідно з вимогами ч.4, 5 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata – принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).
Так, подаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник покликалась на те, що позовні вимоги пред`явлено до ОСОБА_4 , який внаслідок необережного поводженням з вогнем спричинив позивачці матеріальну та моральну шкоду.
Проте, після відкриття провадження у справі ОСОБА_4 помер.
Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2020 року провадження у справі в частині відшкодування моральної шкоди закрито.
В іншій частині позовних вимог провадження зупинено до залучення до участі у справі правонаступника відповідача.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняла його дочка ОСОБА_2 .
Ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 28 квітня 2021 року ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача.
Вирішуючи спір суд виходив з того, що матеріальна шкода, завдана ОСОБА_4 внаслідок необережного поводження з вогнем, повинна відшкодовуватися його спадкоємцем ОСОБА_2 у межах вартості нерухомого майна, яке було одержане нею у спадщину, а саме – у розмірі 46580 грн.
Водночас, на час розгляду спору судом першої інстанції матеріали спадкової справи містили інформацію про те, що після смерті відповідача спадщину прийняла лише його дочка ОСОБА_2 , яка була залучена, як правонаступник.
Відтак, з огляду на викладені обставини та чинні норми законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що наявність іншого спадкоємця ОСОБА_4 не є нововиявленою обставиною у розумінні положень ЦПК України й не змінює правову оцінку фактів у спірних правовідносинах, яка була надана судом під час вирішення спору, однак може бути підставою для ініціювання ОСОБА_1 нового судового процесу про відшкодування шкоди.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заяви представника ОСОБА_2 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують правильних висновків місцевого суду.
За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання про те, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з дотриманням норм процесуального права, судом першої інстанції в повній мірі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 27 січня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                         О.Ю. Береговий

Судді:                                                                 О.С. Панасюк

                                                                               Т.М. Шемета