справа № 753/7950/22
головуючий у суді І інстанції Заставенко М.О.
провадження № 22-ц/824/4569/2024
головуючий суддя Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
28 лютого 2024 року                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І., 
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ланчковського Юрія Вікторовича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
У липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Євро-Реконструкція» надає  послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі є споживачами вказаних послуг, однак з червня 2017 року не сплачували отримані послуги з постачання гарячої води, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 23 лютого 2022 року становить                     58 868 грн 14 коп. 
З урахуванням зазначеного, ТОВ «Євро-Реконструкція» просило стягнути з відповідачів на свою користь основний борг у розмірі 58 868 грн 14 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 11 647 грн 93 коп., 3% річних                    у розмірі 5 093 грн 39 коп., а також витрати зі сплати судового збору.
 
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 23 січня                      2023 року позов ТОВ «Євро-Реконструкція» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води за період з 01 червня 2017 року по                               23 лютого 2022 року у розмірі 58 868 грн 14 коп., інфляційні втрати у розмірі 11 647 грн 93 коп., 3% річних у розмірі 5 093 грн 39 коп., а всього 75 609 грн 46 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі 1 240 грн 50 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі 1 240 грн 50 коп.
 
Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція», суд першої інстанції, установивши, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартирі                     АДРЕСА_2 та з червня 2017 року не вносили плату за отримані послуги з постачання гарячої води, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 23 лютого 2022 року становить                   58 868 грн 14 коп., дійшов висновку про те, що з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» підлягає стягненню заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води, а також інфляційні втрати та  3% річних на підставі частини другої статті 625 ЦК України.
При цьому суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не надав доказів того, що відповідачі звертались до ТОВ «Євро-реконструкція» з повідомленням про зміну кількості зареєстрованих осіб у квартирі, а також в матеріалах справи відсутні докази звернення відповідачів про перерахунок розміру нарахованої плати за надані послуги з централізованого постачання гарячої води, у разі, якщо відповідач вважав його невірним.
 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Ланчковський Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнути на користь позивача заборгованість за послуги з постачання гарячої води у розмірі 8 372 грн                      70 коп., в іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та  необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції не врахував, що позивач розраховував заборгованість за послуги гарячого водопостачання за нормою споживання на восьмих осіб, у той час як у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані чотири особи.
Крім того, у квартирі встановлені лічильники гарячої води, що підтверджується актами виконаних робіт від 13 травня 2015 року та від                     28 жовтня 2021 року та актом пломбування засобу обліку від 28 жовтня                   2021 року (додатки до апеляційної скарги). Дані про встановлення лічильників були передані до ТОВ «Євро-реконструкція», після чого оплата за гарячу воду здійснювалась ОСОБА_1 згідно з показниками лічильників, які останній передавав ТОВ «Євро-реконструкція». Отже,суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не з`ясував факт наявності лічильників у вказаній квартирі і сплату ОСОБА_1 обсягів спожитої гарячої води відповідно до показів цих лічильників.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Ланчковський Ю.В. вказував, що ОСОБА_1 є особою похилого віку, пенсіонером, особою з інвалідністю  третьої групи, який не мав фінансової можливості скористатись професійною правничою допомогою, а про існування системи безоплатної вторинної правової допомоги дізнався лише після прийняття рішення судом першої інстанції, тому він не надав суду першої інстанції наявні у нього документи, які підтверджують наявність у квартирі лічильників гарячої води.
Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про переривання позовної давності, оскільки ОСОБА_1 здійснював оплату за послуги з постачання гарячої води відповідно до показів лічильників, що є поточною оплатою послуг, а не сплатою частини нарахованої позивачем заборгованості.
Також суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, оскільки суми штрафних санкцій нараховані на неіснуючу заборгованість, а також не зрозуміло яким чином і за які терміни часу вони розраховані.
При цьому суд першої інстанції не звернув увагу на те, що                          ОСОБА_2 не є належним відповідачем у цій справі, оскільки 13 травня 2016 року вона знята з реєстрації і з того часу не проживає в квартирі АДРЕСА_2 і не користується у вказаній квартирі послугами гарячого водопостачання.
У квітні 2023 року представник ТОВ «Євро-Реконструкція» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Відзив мотивований тим, що мешканці та власники квартири АДРЕСА_2 ум. Києві користувалися послугами, які надає ТОВ «Євро-Реконструкція», та не повідомляли теплопостачальну організацію про зміну складу співвласників та складу користувачів послуг, а тому у позивача, була відсутня повна й достовірна інформація про всіх осіб,яким на праві власності належить вказана квартира, а також про осіб, які нею користуються, оскільки така інформація є конфіденційною і у позивача немає доступу до такої інформації. 
З червня 2017 року ніхто із мешканців чи співвласників вказаної квартири не звертався до ТОВ «Євро-Реконструкція» з приводу невірного нарахування коштів за нормою споживання на кількість зареєстрованих осіб у квартирі, документів, які підтверджують кількість зареєстрованих чи проживаючих осіб у квартирі, не надавали, а тому позивач не вбачає підстав для здійснення перерахунку нарахованих відповідачам коштів за надані послуги з гарячого водопостачання за нормою споживання на чотирьох осіб.
Акти виконаних робіт з встановлення індивідуального приладу обліку гарячої води, які додані до апеляційної скарги, не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки ОСОБА_1 не надав суду докази того, що направляв ці дані до ТОВ «Євро-Реконструкція» і цей лічильник поставлений на облік ТОВ «Євро-Реконструкція»», а також докази того, що через чотири роки з момент його монтажу у квартирі, лічильник пройшов повірку, а тому відсутні підстави для здійснення перерахунку вартості наданих послуг з централізованого постачання гарячої води.
Звернення позивача до суду з вимогами про стягнення заборгованості не до всіх користувачів послуг, не позбавляє в подальшому права відповідачів, які солідарно виконали зобов`язання зі сплати коштів за отримані послуги, стягнути ці кошти із інших мешканців житла, відповідно до частки споживання кожного.
 
За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Судом установлено, що ТОВ «Євро-Реконструкція» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у будинку                     АДРЕСА_3 .
 
Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 14 липня                      2000 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є власника квартири АДРЕСА_2 у рівних долях.
Відповідно до відповіді відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації інформацію, за період з 01 червня 2017 року по                     26 липня 2022 року у квартирі АДРЕСА_2 зареєстроване місце проживання мають такі особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
 
Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Правовідносини між сторонами регулюються нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг                                      з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води                                   і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України            від 21 липня 2005 року № 630, чинної на час виникнення спірних правовідносин (далі - Правила № 630).
Вказані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Пунктом 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Частиною другою статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлені обов`язки індивідуального споживача, зокрема оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/ тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до пункту 8 Правил № 630 послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.
Згідно з частиною другою статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Положеннями частини другої статті 642 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Згідно з пунктом 17 Правил № 630 послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.
Пунктом 20 Правил № 630 встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
Пунктом 21 Правил № 630 визначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку водиі теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
За вимогами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Перевіряючи доводи апеляційної скарги про безпідставність нарахованої позивачем заборгованості, колегія суддів виходить із такого.
 
Відповідач ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_1 є співвласником вказаної квартири та зареєстрований у квартири АДРЕСА_2 .
Відповідачі є споживачами послуг, від послуг централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлялися (не відключалися), тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини.
Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року № 712/8916/17 (14-448цс19 ), а також у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі                                     № 462/6393/15-ц, від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.
Як вбачається із розрахунку заборгованості, який наданий ТОВ «Євро-Реконструкція», позивач з червня 2017 року до  лютого 2022 року нараховував оплату за послугу з гарячого водопостачання, з урахуванням даних про вісьмох зареєстрованих осіб, які на думку позивача були споживачами послуг у спірний період.
Разом із тим, відповідно до відповіді відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації інформацію, за період з 01 червня 2017 року по                      26 липня 2022 року у квартирі АДРЕСА_2 зареєстроване місце проживання мають чотири особи.
Суд першої інстанції на вказане уваги не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція» підлягають задоволенню у повному обсязі.
Здійсненим апеляційним судом розрахунком встановлено, що за період з 01 червня 2017 року по 23 лютого 2022 року заборгованість відповідачів за послугу з гарячого водопостачання становить 29 434,07 грн.
За приписом статті 625 ЦК України боржники не звільняються від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції).
Три відсотки річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100.
Отже, втрати позивача від інфляції станом на лютий 2022 року склали 13 327 грн 48 коп., 3 % річних складають 4 180 грн 43 коп.
Статтею 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлено договором, актами цивільного законодавства.
Відповідно до статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Отже, за результатами оцінки викладених у позовній заяві аргументів і наданих позивачем доказів,апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як співвласників квартири, на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованості за послуги з постачання гарячої води у розмірі 29 434 грн 07 коп., індексу інфляції, з урахуванням принципу диспозитивності,  у розмірі 11 647 грн 93 коп. та 3 % річних у розмірі                              4 180 грн 43 коп.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, є безпідставними з огляду на таке.
У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, встановлено, що споживачі послуг періодично сплачували заборгованість за надані послуги.
Внесення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» платежів у рахунок плати за надані послуги, є вчинення дій, що свідчать про визнання ним свого обов`язку та наявності заборгованості, що згідно з частиною першою статті 264 ЦК України є підставою для переривання позовної давності. Відтак, у апеляційного суду відсутні підстави для застосування до вимог ТОВ «Євро-Реконструкція» позовної давності.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що у квартирі АДРЕСА_2 наявні лічильники обліку води, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до частини другої статті 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до положень статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат       Ланчковський Ю.В. посилається на те, що ОСОБА_1 є особою похилого віку, пенсіонером, особою з інвалідністю третьої групи, який не мав фінансової можливості скористатись професійною правничою допомогою, а про існування системи безоплатної вторинної правової допомоги дізнався лише після прийняття рішення судом першої інстанції, тому він не надав суду першої інстанції докази, які підтверджують наявність у квартирі лічильників гарячої води.
Колегія суддів не приймає додані представником відповідача до апеляційної скарги нові докази, оскільки такі докази до суду першої інстанції не подавались, вони не були предметом дослідження суду першої інстанції і відповідач не обґрунтував неможливість подання цих доказів до суду першої інстанції.
При цьому слід зазначити, що до суду першої інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Гречан М.В. подавала відзив на позовну заяву, в якому не вказувала про наявність у квартирі АДРЕСА_2 лічильників обліку води.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи все вище наведене, колегія суддів, перевіривши законність           і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ТОВ «Євро-Реконструкція».
Щодо судових витрат
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року       ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. У зв`язку з частковим задоволенням позову ТОВ «Євро-Реконструкція» (59,86 %), з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 485 грн 12 коп., тобто по 742 грн 56 коп. з кожного. 
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ланчковського Юрія Вікторовича задовольнити частково.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 23 січня                        2023 року скасувати.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з постачання гарячої води за період з 01 червня 2017 року по 23 лютого                     2022 року у розмірі 29 434 грн 07 коп., інфляційні втрати у розмірі 11 647 грн 93 коп., 3% річних у розмірі 4 180 грн 43 коп., а всього 45 262 грн 43 коп.  
У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі 1 485 грн 12 коп., тобто з кожного по 742 грн 56 коп. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених  пунктом  2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

 
 
Головуючий                                                                        Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                              Р.В. Березовенко
 
                                                                                     О.Ф. Лапчевська