Справа № 127/36448/23 
Провадження № 23-з/801/9/24
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач: Матківська М. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року                                                                     м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М. В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького апеляційного суду Голоти Л. О., заявлений в справі про адміністративне правопорушення № 127/36448/23 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, 

Встановив:

В провадження Вінницького апеляційного суду знаходиться справа № 127/36448/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2024 року.
Справу було призначено до розгляду на 06 березня 2023 року на 11:30 год, проте за клопотанням ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 13 березня 2024 року на 13:00 год. 
11 березня 2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшла заява (вх. № 2410) ОСОБА_1 про відвід судді Голоти Л. О. у справі.
Доводи заяви зводяться до того, що ОСОБА_1 вважає, що суддя Голота Л. О. упереджено відноситься до розгляду адміністративних справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень. Крім того, ОСОБА_1 має сумніви стосовно доброчесності судді Голоти Л. О. через результати кваліфікаційного оцінювання судді що були проведенні у 2018 році.
Перевіривши доводи заявленого відводу, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до такого висновку.
Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Таким чином, з метою забезпечення виконання вищезазначених положень КУпАП, оскільки норми чинного КУпАП не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, який розглядає справу, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та при вирішенні питання про відвід судді керуватися положеннями параграфа 6 КПК України, який встановлює підстави та порядок відводу судді від участі у кримінальному провадженні.
Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 КПК України. До таких обставин відносяться випадки, коли суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; суддя брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо суддя особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості; у випадку встановлення порушення порядку визначення судді для розгляду справи.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.
ОСОБА_1 у своїй заяві заявляє відвід судді Голоті Л.О. у зв`язку з сумнівами у доброчесності судді та вважаючи, що вона упереджено ставиться до такої категорії справ, як за ст. 130 КУпАП, в цілому.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (і) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді ( п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ( п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).
У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка передбачає поняття «відвід судді» та порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід), тому у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.
У статті 75 КПК України закріплено перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні та, зокрема, в пункті 4 частини першої зазначено, що суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
Відповідно до частин 2, 5 статті 80 КПК України, відвід судді може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Отже, особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді конкретної справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Зміст та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді Голоти Л. О. від участі у розгляді справи не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 75 КПК України для відводу (самовідводу) судді, не відповідають меті судочинства, оскільки в їх основу покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності судді з урахуванням результатів розгляду інших справ, обставини яких не мають жодного відношення до цієї справи, а тому не можуть бути підставою для його відводу. 
Відповідно до рішення ВККС України «Про результати кваліфікаційного оцінювання судді апеляційного суду Вінницької області Голоти Людмили Олегівни на відповідність займаній посаді» № 243/ко-18 від 10 квітня 2018 року визнано суддю апеляційного суду Вінницької області Голоту Л. О. такою, що відповідає займаній посаді.
Вказаний висновок свідчить про високий рівень професіоналізму, компетентності та морально-психологічних якостей судді, а тому усі сумніви ОСОБА_1 стосовно доброчесності судді Голоти Л. О. є надуманими та необґрунтованими, такими, що оцінюються судом як психологічний тиск на суд спрямований на неправомірне досягнення своєї мети - задоволення його заяви.
Жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість судді Голоти Л.О. заява ОСОБА_1 не містить.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку про відсутність ґрунтовних, об`єктивних підстав для задоволення заяви про відвід судді Голоти Л. О.
Керуючись ст.ст.75, 80 КПК України, ст. 294 КУпАП,

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Голоти Л. О. у справі № 127/36448/23 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 лютого 2024 року.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя	М. В. Матківська