КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
справа № 464/7969/21
провадження № 22-ц/824/1885/2023
 
05 грудня  2023 року                                                                                       м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача Кирилюк Г.М.,
суддів: Рейнарт І. М., Борисової  О. В. 
при секретарі Усковій  Я. А. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну  справу за позовом   ОСОБА_1 до  Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІКЕТС.ЮЕЙ» про захист прав споживача, за апеляційною  скаргою   ОСОБА_1 на  рішення  Дарницького  районного  суду  м. Києва  від  30 травня  2022  року  в складі  судді  Заставенко  М. О., 
 
встановив: 
 
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства  з обмеженою відповідальністю «АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІКЕТС.ЮЕЙ» про захист прав споживача.
Позовні вимоги обґрунтовано тим,  що 10 лютого 2020  року  ОСОБА_1   придбала у ТОВ «ТІКЕТС.ЮЕЙ» шість електронних авіаквитків на своє ім`я, на ім`я свого сина - ОСОБА_2 та на ім`я свого внука ОСОБА_3 : 
- квитки № 7292518 , № 7292519 , № 7292520 , рейс РQ 696 сполученням Львів - Неаполь, бронювання №QBA8RZ,  дата вильоту 10.08.2020 о 03.45; 
- квитки № 7292521 , № 7292522 , № 7292523 , рейс РQ 696 сполученням Неаполь - Львів, бронювання №TGYG58,  дата вильоту 17.08.2020 о 06.10.
Позивачем була сплачена вартість квитків у сумі 12 628 грн шляхом перерахування  коштів з  банківського  рахунку  сина  позивача -  ОСОБА_4 на  рахунок  Агента; за допомогою  Агента було укладено  договір туристичного страхування РЕВІ.VS ( страховий поліс КМ6756060),  сума якого  485 грн; сплачено  кошти за послуги  Агента, всього  ТОВ «ТІКЕТС.ЮЕЙ» за послуги було  сплачено  15 114,36 грн. 
17.07.2020 від відповідача на електронну адресу надійшло повідомлення про перенесення часу вильоту за рейсом PQ695 сполученням Львів - Неаполь  з 10.08.2020, 03:45  на 10.08.2020 , 04:55.
29.07.2020 від відповідача надійшов лист на електронну адресу позивача з повідомленням, що Євросоюз продовжив дію обмежень на в`їзд українців до країн ЄС та скасування  рейсу за  бронюванням № TGYG58, сполученням   Неаполь -Львів.  Проте рейс сполученням   Львів - Неаполь, бронювання №QBA8RZ,  не  було   скасовано. 
У зав`язку із скасуванням  рейсу було  запропоновано:  1) змінити  дати на рейс 28.08.2020  або 31.08.2020; 2) змінити дату протягом року від дати першого вильоту у квитку без додаткових доплат; 3) відшкодувати квиток у вигляді промокоду на 120 % від суми невикористаної частини бронювання на майбутню покупку квитків або додаткових послуг Авіакомпанії; 4)відшкодування  вартості квитка: самостійно сформувавши заявку на сайті Авіакомпанії, якщо квиток був куплений на сайті Авіакомпанії, або звернутися до Агента з продажу авіаквитків (бронювання  №TGYG58).
Така заявка з  відшкодування  вартості квитків подавалась позивачем 07.08.2020 з  відповідними підтверджуючими документами. 
08.08.2020 від відповідача надійшло повідомлення про те, що рейс за бронюванням № QBA8RZ внесений до розкладу і планується до виконання, а за змінами щодо рейсу за бронюванням TGYG58 - необхідно звернутися до Агента.
Оскільки  позивач не  належала  до  категорії осіб,  яким дозволено  перетин кордону  з Італією,  остання  звернулась   до  відповідача  із  заявою про  повернення  вартості всіх  квитків за  бронювання у зв`язку з істотною  зміною  обставин,  якими позивач керувалася  при укладенні  договору , через фактичну    неможливість   перетину  кордону,  а також тому, що  Авіакомпанія  не  задовольняє потреби  позивача щодо  забезпечення  зворотного  рейсу  у початковий пункт відправлення. 
30.12.2020 від Агента надійшло повідомлення про те, що із загальної вартості квитків 12 628,00 грн поверненню підлягає лише 2 741 грн. 
Позивачем до відповідача та Агента були направлені  претензії про повернення всієї суми коштів, сплачених  за  авіаквитки в розмірі 15 114,36 грн. 
Листом від 21.09.2021 позивачу повідомили, що кошти за скасований рейс згідно  бронювання TGYG58 підлягають поверненню у повному обсязі. Кошти за  авіарейс, який виконувався згідно  бронювання  № QBA8RZ  підлягають  поверненню  в частині  вартості такс. 
12.09.2021 від  Агента були перераховані кошти у розмірі 8 528,00 грн.
Враховуючи те,  що   рейс з  Неаполя  до  Львова   було  скасовано  авіаперевізником, тобто  позивачу не  було  забезпечено зворотній рейс у початковий пункт, позивач вважала,  що   відповідач зобов`язаний відшкодувати   повну   вартість  придбаних квитків за  договором  повітряного  перевезення,  укладеного на  відстані. 
Посилаючись на  вказані  обставини,  позивач просила  суд  стягнути  з  відповідача   на свою користь  53 766,27 грн, з яких: 52 047,04 грн - неустойка, нарахована на підставі  ч. 9  ст. 12 Закону  України «Про захист прав споживачів»,  за період  з 16.08.2020  по  10.11.2021; 1 291,84 грн - збитки від інфляції; 427,39 грн - 3 % річних. Також просила  відшкодувати  завдану  моральну  шкоду  в розмірі  10 000 грн.
23.02.2022 представник позивача - адвокат Ісканін М. С. подав заяву про збільшення розміру позовних вимог. 
Просив суд стягнути  з ТОВ «АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП» на користь  ОСОБА_1   кошти за авіаквитки в сумі 4 100 грн; неустойку в сумі  56 352,04 грн;  збитки від  інфляції - 1 291,84 грн ;  3 % річних - 427, 39 грн; 10 000 грн - моральну шкоду.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 квітня 2022 року заяву про збільшення розміру позовних вимог залишено без розгляду.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 травня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою  Київського  апеляційного  суду  від 17 листопада 2022  року   апеляційну  скаргу  ОСОБА_1   задоволено  частково.  Ухвалу   Дарницького районного суду м. Києва від 4 квітня 2022 року скасовано,  справу  із  заявою  про збільшення розміру позовних вимог направлено  для  продовження  розгляду  до  суду  першої інстанції.
Ухвалою  Київського  апеляційного  суду  від 17 листопада 2022  року  справу  повернуто  до Дарницького  районного  суду  м. Києва   для вирішення питання  про  ухвалення  додаткового  судового  рішення   до рішення  суду  від  30  травня  2022  року протягом  десяти днів  з моменту  надходження справи  до суду. 
Додатковим рішенням  Дарницького  районного  суду  м. Києва  від  24  лютого  2023  року в задоволенні  збільшених  позовних вимог  ОСОБА_1 до  ТОВ  «АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП», третя особа - ТОВ «ТІКЕТС.ЮЕЙ» в частині  збільшення  суми неустойки  за період з  11.11.2021   по  23.02.2022  відмовлено.
Ухвалою  Київського  апеляційного  суду  від 19 липня 2023  року  справу  повернуто  до Дарницького  районного  суду  м. Києва   для вирішення питання  про  ухвалення  додаткового  судового  рішення   в частині  вимог  про стягнення  коштів за  авіаквитки  в сумі 4 100  грн.
 Додатковим рішенням  Дарницького  районного  суду  м. Києва  від  16  серпня 2023  року  у задоволенні   позовних вимог  ОСОБА_1 до  ТОВ  «АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП», третя особа - ТОВ «ТІКЕТС.ЮЕЙ»  про стягнення  коштів за  авіаквитки в сумі 4 100  грн  відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1   просить  скасувати  рішення Дарницького  районного  суду  м. Києва  від  30 травня  2022  року   та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
Посилається на ті підстави, що  судом першої інстанції  неправильно застосовано  норми матеріального  права,  а саме положення  ст. 29  Монреальської Конвенції  та положення  національного законодавства  у сфері  перевезень. 
Зазначає, що  саме з моменту отримання  перевізником  інформації  від пасажира  щодо  бажання повернути  кошти за  невикористане  перевезення  договір  перевезення  вважається  розірваним. 
Заявка про відшкодування  вартості квитка  подавалася  позивачем  07.08.2020  з  відповідними підтверджуючими документами, копії яких містяться  у матеріалах справи. 
Суд першої інстанції дійшов неправильного висновку, що стаття 29  Монреальської Конвенції регулює питання  повернення  коштів  за невикористаний квиток, що   в розумінні  Конвенції   вважається  фактичною шкодою  пасажира.  Такі виплати, як 3%  річних,  інфляційні  втрати,  неустойка,  компенсація за скасування  рейсу згідно  із  Монреальською  Конвенцією  сплаті не підлягають,  оскільки  не належать  до фактичної  шкоди, а  авіаперевізник  відповідає перед  пасажиром   лише  у межах реальних (фактичних ) збитків, доведених  пасажирами,  але не  вище  ніж розмір   відшкодування,  встановлений нормами Монреальської  Конвенції.  
Даний висновок суперечить   правовій позиції  Верховного  Суду,  викладеній  в постанові  від 12 квітня 2022  року  у справі  №761/36162/16-ц, відповідно  до  якої   положення  Монреальської Конвенції   загалом  та щодо  відшкодування  збитків зокрема можуть застосовуватися лише щодо   чинних договорів  перевезення, а з моменту  звернення  до перевізника з відмовою  від   договору  та вимогою  повернути  вартість  оплачених  квитків такий договір  вважається   розірваним. 
Не  погоджується з висновком  суду  першої інстанції  в тій частині,  що   предметом  регулювання  статті 12 Закону  України «Про захист прав споживачів»  є правовідносини,  що виникають з  реалізації продукції, яка є річчю. В даному випадку   позивач придбала   у відповідача  послуги авіаперевезення, які  споживаються  в процесі їх надання,  а відтак на спірні  правовідносини положення  статті 12 цього Закону  не  поширюються.  
Відповідно  до  пункту 19  частини  1 статті 1 Закону  України «Про захист прав споживачів» продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Отже,  предметом  регулювання   статті 12 цього  Закону  є не лише  реалізація продукції,  яка  є річчю,  але  і виконання робіт та надання послуг.
Відповідно  до  часини дев`ятої статті 12 Закону  України «Про захист прав споживачів», якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.
Оскільки  відповідач не виконував  свого  обов`язку повернення  коштів з 16.08.2020 частково до  12.09.2021,  у повному  обсязі  до  10.11.2021, час та засоби, які вживалися  відповідачем для  відновлення  своїх прав,  душевні переживання  пов`язані  з можливістю   взагалі не  отримати  коштів за відмову  від  договору   перевезення,  позивач вважає,  що  стягнення  моральної шкоди в сумі 10 000  грн  відповідає вимогам  розумності та справедливості. 
Інші  учасники справи  правом надання  відзиву на апеляційну  скаргу  не  скористались. 
В судовому засіданні представник  ТОВ  "АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП" -  адвокат  Чернишенко  А.  Г.  просив  відмовити в задоволенні  апеляційної скарги,  а рішення  суду  першої  інстанції залишити без змін. 
Інші  учасники справи в судове  засідання  не  з`явились, про  день, час та місце розгляду справи  повідомлені  судом  належним чином. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню з таких підстав.
Судом  встановлено,  що  10 лютого  2020  року  ОСОБА_1   на  сайті  Tickets.ua було  оформлено  замовлення №QBA8RZ   та № TGYG58, за результатами якого  було  придбано   наступні  авіаквитки:  
№7292518, №7292519, №7292520, рейс РQ 696 сполученням Львів - Неаполь, дата  вильоту  10.08.2020; 
№7292521, №7292522, №7292523, рейс РQ 696 сполученням Неаполь - Львів, дата вильоту 17.08.2020.
Загальна  вартість  замовлення, з  урахуванням  всіх послуг  і знижки становила  15114,36 грн. 
17.07.2020 відповідачем     повідомлено  про  зміни  у рейсі  PQ695 сполученням Львів - Неаполь (а.с.14 т.2).
29.07.2020 від відповідача надійшов лист на електронну адресу позивача з повідомленням, що Євросоюз продовжив дію обмежень на в`їзд українців до країн ЄС,  тому вони  вікладають  старт  польотів за   напрямком  позивача  і змушені  скасувати рейс, на  який було придбано   квиток.  Запропоновано  такі можливості  для  відшкодування  вартості квитка : 
1) зміна  дати на рейс 28.08.2020  або 31.08.2020; 
2) зміна дати протягом року від дати першого вильоту у квитку без додаткових доплат;
3) відшкодування квитка у вигляді промокоду на 120 % від суми невикористаної частини бронювання на майбутню покупку квитків або додаткових послуг авіакомпанії; 
4) відшкодування  вартості квитка згідно  з Правилами повітряних  перевезень  пасажирів  і багажу,  затверджених наказом  Державної авіаційної  служби України від  26.11.2018  №1239 (а.с.15 т.1).
30.07.2020   оформлено   запит на  повернення  вартості  квитків.  Причина  повернення :  скасування  або  затримка рейсу більш ніж  на  3 години (а.с.89 т.1).
07.08.2020 оформлено запит на  повернення вартості  квитків.   Причина  повернення :  скасування  або  затримка рейсу більш ніж  на  3 години (а.с.90, 95 т.1).
07.08.2020   оформлено запит  на   повернення  коштів у зв`язку зі скасуванням   рейсу з Неаполя з обмеженнями   ЄС та неможливістю  повернення   з аеропорту Неаполя  в Україну (а.с.20 т.1) . 
08.08.2020 від відповідача надійшло повідомлення про те, що рейс за бронюванням № QBA8RZ внесений до розкладу і планується до виконання, а за змінами щодо рейсу за бронюванням TGYG58 - необхідно звернутися до Агента, через якого  було придбано  квиток (а.с.21 т.1).
19.08.2020  від   відповідача надійшло повідомлення,  що   у зв`язку з  пандемією   вже  кілька місяців Євросоюз  не  знімає обмежень  на  перетин кордону   громадянами  країн,  які не є  членами  ЄС та Шенгенської  Угоди.  "Ваша подорож  до Італії  була  запланована  на  цей період,  і нам  шкода,  що скасування  рейсів до  цієї країни  вплинуло на   ваші  плани.  Якщо  необхідність потрапити  до Італії  є актуальною  для  вас,  скористайтеся одним з  рейсів, які  ми виконаємо  найближчим часом".
19.08.2020 ОСОБА_5   надав  відповідь,  що   перенесення  рейсів  не  є актуальним,  просив повернути   вартість квитків, оскільки  послуги він  не  отримав і про  це  просив неодноразово (а.с.25 т.1).
30.12.2020 від Агента надійшло повідомлення про те, що із загальної вартості квитків 12 628,00 грн не підлягає поверненню 9 576  грн (а.с.34 т.1).
17.03.2021  позивачем  повідомлено,  що  її не  влаштовує  сума повернення  (а.с. 41 т.1).
Листом від 21.09.2021 позивачу повідомили, що кошти за скасований рейс згідно  бронювання TGYG58 підлягають поверненню у повному обсязі. Кошти за  авіарейс, який виконувався згідно  бронювання  № QBA8RZ  підлягають  поверненню  в частині  вартості такс. 
12.09.2021  позивачу  перераховані кошти у розмірі 8 528,00 грн: за рейс  Львів- Неаполь  - 1 320 грн, за  рейс  Неаполь-Львів - 6 520 грн,  за багаж - 688 грн. 
Враховуючи те,  що рейс з  Неаполя  до  Львова   було  скасовано  авіаперевізником, тобто  позивачу не  було забезпечено зворотній рейс у початковий пункт, позивач вважала,  що   відповідач зобов`язаний відшкодувати   повну   вартість  придбаних квитків  за рейс Львів- Неаполь за  договором  повітряного  перевезення,  укладеного на  відстані. 
Відмовляючи у задоволенні  позову  суд  першої інстанції виходив з того,  що  правовідносини, які  виникли між сторонами,  регулюються  Конвенцією  про  уніфікацію  деяких   правил міжнародних  повітряних перевезень від  28.05.1999, яка набрала  чинності  для України 06.05.2009  (далі -  Монреальська  конвенція), Повітряним кодексом  України (  далі  - ПК  України)  та Правилами   повітряних перевезень пасажирів і багажу,  затвердженими наказом   Міністерства інфраструктури України №735  від 30.11.2021.
В разі якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж передбачені ПК України та іншими актами законодавства України, застосовуються правила міжнародного договору України.  Статтею 29 Монреальської конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав; при будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню. 
Оскільки правовідносини  сторін  у галузі   міжнародних  авіаперевезень  пасажирів та багажу  не  регулюються цивільним законодавством  України,  предметом  регулювання   ст. 12 Закону  України «Про захист прав споживачів»  є правовідносини,  що виникають  з реалізації продукції,  яка є  річчю, в даному випадку  позивач  придбала  у відповідача  послуги,  які  споживаються в процесі їх надання,  суд  першої  інстанції  дійшов  висновку  про  відсутність  підстав для стягнення з відповідача на користь позивача   пені, трьох процентів річних, збитків від  інфляції.
Оскільки  судом  було  встановлено,  що за рейс  Неаполь-Львів (бронювання TGYG58)  у зв`язку  зі скасування  рейсу позивачеві  було  повернуто  повну  вартість   квитків у розмірі  6 520 грн, а квитки на рейс Львів-Неаполь ( бронювання № QBA8RZ)  придбані  за  тарифом Есоnomу "Basic" і  вказаний рейс відбувся та не  був скасований,  та відповідно  до правил  тарифу у випадку  неявки на  рейс повернення  коштів не  передбачено, суд  першої інстанції  дійшов висновку,  що  заявлені  позовні вимоги  у частині  стягнення  коштів за  авіаквитки  в сумі  4 100  грн  задоволенню не підлягають. 
Оскільки  позивачем не  доведено   належними доказами факт  заподіяння  моральної шкоди  у розмірі  10 000  грн,  суд першої  інстанції  дійшов  висновку про  відсутність  правових  підстав для  її  відшкодування. 
Колегія суддів  не   погоджується  з висновками  суду  першої  інстанції  з таких підстав. 
Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів    і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Згідно зі статтею 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).
Пасажир має право відмовитися від поїздки, повернути квиток і одержати назад повну або часткову вартість квитка - залежно від строку здавання квитка згідно з правилами, встановленими транспортними кодексами (статутами) (пункт 6 частини першої статті 911 ЦК України).
Статтею 920 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).
Відповідно до частин другої, четвертої статті 100 ПК України правила повітряних перевезень та обслуговування пасажирів, багажу, вантажу і пошти авіаперевізником, суб`єктами з наземного обслуговування, а також галузеві стандарти та нормативи якості такого обслуговування встановлюються авіаційними правилами України та мають бути однаковими для внутрішніх і для міжнародних рейсів. Авіаперевізник на підставі зазначених у частині другій цієї статті правил повітряних перевезень повинен встановити свої правила, спрямовані на підвищення ефективності та якості перевезень, які не можуть містити стандартів чи нормативів якості, відповідальності за обслуговування пасажирів, нижчих за рівень установлених вимог, попередньо погодивши їх з уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
Пасажир має право відмовитися від повітряного перевезення і одержати назад плату за послуги у порядку, встановленому авіаційними правилами України та правилами авіаперевізника (частина п`ятнадцята статті 100 ПК України).
Відповідно  до  пунктів 2, 3  глави ІІІ  Авіаційних  правил України «Правила  повітряних  перевезень та обслуговування пасажирів  і багажу» , затверджених   Наказом  Державної  авіаційної  служби України 26 листопада  2018  року  №1239, (  далі - Авіаційні  правила)  укладення  договору повітряного перевезення та його умови підтверджуються квитком, який видається пасажиру авіаперевізником або агентом з продажу. Квиток надає право пасажиру, зазначеному у квитку, на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує авіаперевізника здійснити перевезення пасажира і його багажу та надати інші послуги відповідно до договору повітряного перевезення, крім випадків, визначених у пункті 5 цієї глави.
Згідно  з главою  1  розділу  XVIII Авіаційних правил  повернення  коштів за невикористаний квиток (його частину) авіаперевізник здійснює за місцем придбання квитка або в головному офісі авіаперевізника (офісі з продажу перевезень авіаперевізника) і в тій валюті, у якій квиток було оплачено. Повернення коштів в Україні авіаперевізник здійснює в національній валюті. Повернення коштів у представництвах авіаперевізника в інших країнах здійснюється відповідно до законодавства країни місцезнаходження представництва. У разі якщо оплату було здійснено електронними засобами переказу коштів (банківською карткою), кошти повертаються на платіжну картку, з якої було здійснено платіж за квиток.  Розмір сум коштів, що повертаються за невикористаний квиток (його частину), залежить від використаного тарифу і тарифних нормативів авіаперевізника та виду відмови від перевезення (добровільна чи примусова).  Повернення коштів здійснюється на підставі невикористаного повністю або частково перевізного документа, ордера різних зборів, квитанції про оплату наднормового багажу. Повернення коштів здійснюється: особі, що зазначена у квитку,- у разі сплати за перевезення готівкою або банківським переказом; на рахунок підприємства, установи тощо - у разі сплати за безготівковим розрахунком; на рахунок власника банківської картки, якою оплачено перевезення (у разі припинення діяльності банку перерахування коштів може бути здійснено на рахунок в іншому банку); спонсору, що сплатив за перевезення,- у разі оформлення квитка за повідомленням про попередню оплату (Prepaid Ticket Advice - РТА). Повернення коштів здійснюється за умови пред`явлення документів, що посвідчують особу, та документів, що підтверджують право на отримання грошових сум, визначених у пункті 3 цієї глави. Повернення коштів авіаперевізник здійснює у день розірвання договору повітряного перевезення (пред`явлення квитків до каси за місцем їх оформлення, отримання авіаперевізником інформації від пасажира щодо бажання повернути кошти за невикористане повітряне перевезення, оформлене електронним квитком), а в разі неможливості повернути кошти у день розірвання договору повітряного перевезення - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Строк  повернення коштів розраховується з дня, наступного за днем отримання авіаперевізником або агентом з продажу документів, необхідних для здійснення операції повернення коштів. Правилами перевезення авіаперевізника може бути передбачена вимога обов`язкового письмового звернення щодо повернення коштів.
Згідно з статтею 1 Монреальської конвенції - ця Конвенція застосовується до будь-якого міжнародного перевезення пасажирів, багажу або вантажу, яке здійснюється повітряним судном за винагороду. Вона застосовується також до перевезень повітряним судном, що здійснюються авіатранспортним підприємством безоплатно.
Статтею 29 Монреальської конвенції визначено, що під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору,  у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню.
Відповідно до частини вісімнадцятої статті 100 ПК України до договорів на повітряне перевезення, в тому числі до чартерних перевезень та інших цивільно-правових відносин, пов`язаних з повітряними перевезеннями, які не врегульовані положеннями цього Кодексу або міжнародними договорами України, застосовуються положення ЦК України.
Згідно з частиною третьою статті 101 ПК України дія Закону України «Про захист прав споживачів» поширюється на повітряні перевезення, крім питань, які врегульовані цим Кодексом, правилами повітряних перевезень пасажирів та вантажів, міжнародними договорами України.
Згідно  з пунктом  5  глави 1 розділу XVIII Авіаційних правил повернення коштів авіаперевізник здійснює у день розірвання договору повітряного перевезення (пред`явлення квитків до каси за місцем їх оформлення, отримання авіаперевізником інформації від пасажира щодо бажання повернути кошти за невикористане повітряне перевезення, оформлене електронним квитком), а в разі неможливості повернути кошти у день розірвання договору повітряного перевезення - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.
Таким чином, відповідно до вказаного вище пункту моментом розірвання договору перевезення є: пред`явлення квитків до каси за місцем їх оформлення; отримання перевізником інформації від пасажира щодо бажання повернути кошти за невикористане перевезення, яке оформлене електронним квитком.
Системний аналіз  зазначених вище норм дає підстави зробити висновок, що з правом пасажира відмовитися від поїздки, повернути і одержати назад повну або часткову вартість квитка кореспондується обов`язок авіаперевізника повернути кошти у день розірвання договору перевезення,     а в разі неможливості повернути кошти у день розірвання договору перевезення - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів.
Отже, саме з моменту отримання перевізником інформації від пасажира щодо бажання повернути кошти за невикористане перевезення договір перевезення вважається розірваним.
 Позивач відмовилась  від   поїздки та подала  заявку на  отримання   повної вартості квитка  07.08.2020  року.  
Відповідно до  правової позиції, викладеної в постанові  Верховного  Суду   від  12 квітня  2022  року  у справі № 761/36162/16-ц,  положення  Монреальської Конвенції  загалом та щодо  відшкодування  збитків зокрема  можуть  застосовуватися  лише  щодо   чинних    договорів  перевезення,  а з моменту  звернення  до  перевізника з  відмовою  від  договору  та вимогою повернути вартість  оплачених  квитків  такий договір  вважається  розірваним.
Згідно  абзацу першого  пункту  1 глави 2 розділу  XVIII Авіаційних правил примусове повернення коштів або перебронювання без застосування штрафних санкцій здійснюється у випадках: скасування, перенесення, затримки рейсу (авіаперевізник може зменшити час затримки, зазначений у пункті 3 глави 4 розділу XV цих Авіаційних правил), на який у пасажира заброньовано місце та оформлено квиток.
З огляду  на  те, що    позивач не змогла  скористатись  послугою  авіаперевізника, оскільки останній  не  задовольняв потреби  щодо забезпечення  зворотного  рейсу  у початковий пункт  відправлення з підстав скасування рейсу  РQ 696 сполученням Неаполь - Львів, дата вильоту 17.08.2020,  остання  реалізувала  своє право  на  відмову від  авіаперевезення    в  повному обсязі  замовлених  послуг та повернення  сплачених  за  квитки коштів. З моменту звернення   позивача з заявою  про повернення коштів за авіаквитки до початку такого польоту відбулося розірвання договору перевезення, а правовідносини трансформувались у зобов`язальні, відповідно, у відповідача виник обов`язок повернути сплачені кошти.
Суд  першої інстанції вказаного  не  врахував та  дійшов помилкового  висновку про  відмову в позові  в частині стягнення  з  відповідача на користь  позивача  вартості квитків  в сумі  4 100  грн. 
Висновок  суду  першої  інстанції  про те, що Закон України «Про захист прав споживачів» не застосовується до спірних відносин не відповідає нормам матеріального права та висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 10 лютого 2021 року  в справі 761/36162/16-ц.  
Згідно з частиною дев`ятою статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей.
Враховуючи те, що  датою  повернення  вартості квитків є  15.08.2020,  частина  коштів  була повернута   12.09.2021, розмір  неустойки з 16.08.2020  по 12.09.2021  скаладає  49 628,04 грн (1%  від  12 628 грн х393 дні). Розмір  неустойки   з 13.09.2021  по 10.11.2021   на  суму 4 100  грн   складає  2 419 грн (1% від 4 100 грн х59 днів),  всього  з  16.08.2020  по  10.11.221  -  52 047,04 грн.  
Частиною 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
З  огляду  на  розмір  неповернутої  суми коштів за квитки  становить   4 100  грн та те,  що  стягнення неустойки є видом відповідальності, а не засобом збагачення, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки, який підлягає стягненню з  відповідача  на користь  позивача,   до  4 100  грн. 
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача згідно наданих розрахунків підлягає стягненню три проценти річних за період з 16 серпня 2020 року по 10 листопада 2021 року в розмірі  427,39  грн з такого  розрахунку:
3%  річних  від 12 628 грн  за  період з 16.08.2020  по  12.09.2021  становить  407,51 грн; з  13.09.2021 по  10.11.20921  - 19,88  грн,  всього  427, 39 грн. 
Відповідач не оспорював правильність наведених позивачем розрахунків.
Колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ч .1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно з частинами 2, 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи характер та тривалість порушення прав  ОСОБА_1 , несвоєчасність   розгляду заяв про  повернення   коштів,   необхідність  витрачати   час  для вжиття  заходів  для відновлення своїх прав, вимоги розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що з  відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода в сумі 1 000 грн.
Таким чином, рішення Дарницького  районного  суду  м. Києва  від  30 травня  2022  року підлягає  скасуванню  з  ухваленням  нового  рішення  про  часткове задоволення   позову,  стягнення  з ТОВ  «АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП» на  користь  ОСОБА_1 коштів за  авіаквитки  в сумі 4 100  грн,  неустойки  за прострочення виконання зобов`язання по поверненню коштів за придбання авіаквитків в сумі  4 100  грн,   збитків  від  інфляції - 1 291,84 грн,  3%  річних -  427,39  грн та моральну  шкоду  в сумі  1 000  грн, всього 10 919,23 грн.  В решті позову відмовити. 
Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З  огляду на часткове  задоволення  позовних вимог, з  відповідача в  дохід держави підлягає  стягненню  судовий збір  в сумі  2 270 грн. 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК  України  суд 
 
                                                    постановив: 
 
Апеляційну  скаргу   ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення   Дарницького  районного  суду  м. Києва  від  30 травня  2022  року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення. 
Позов  задовольнити частково. 
Стягнути  з Товариства  з обмеженою  відповідальністю   "Авіакомпанія  Скайап" ( код  ЄДРПОУ 41403314,  адреса:  Харківське шосе, будинок 201-203 літ. 2А,м. Київ, 02121)  на  користь  ОСОБА_1   кошти за  авіаквитки  в сумі 4 100  грн;  неустойку  за прострочення виконання зобов`язання по поверненню коштів за придбання авіаквитків в сумі  4 100  грн;  збитки  від  інфляції - 1 291,84 грн,  3%  річних -  427,39  грн та моральну  шкоду  в сумі  1 000  грн, всього 10 919,23 грн.  
В решті позову  відмовити. 
Стягнути  з  Товариства  з обмеженою  відповідальністю   "Авіакомпанія  Скайап" в дохід  держави  судовий збір  в сумі 2 270 грн. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
 
Суддя -доповідач                                                                Г. М. Кирилюк
 
Судді                                                                                    О. В. Борисова 
 
                                                                                               І. М. Рейнарт