Дата документу  Справа № 335/5758/23

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 335/5755/23                  Головуючий в 1 інст. Гашук К.В. 
Провадження № 33/807/98/24                                         Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року                                         місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., при секретарі Змитраковій А.Д., за участю ОСОБА_1 , розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2023 р., якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з відомостями постанови, суддя місцевого суду встановив, що ОСОБА_1 17.06.2023 р. о 17 год. 52 хв. в м. Запоріжжя, по вул. Дунайська, біля будинку №14, керував транспортним засобом Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засобом водій відсторонений шляхом паркування без порушення ПДР.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає оскаржувану постанову незаконною, безпідставною, прийнятою з порушенням норм матеріального й процесуального права та такою, що підлягає перегляду.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що 10 вересня 2023 р. отримав важку травму голови та був госпіталізований. Через погіршення стану здоров`я повторно звертався за медичною допомогою.
У зв`язку з вище викладеним, не мав можливості приймати участь у судовому засіданні. Суддя місцевого суду розглянула справу за відсутності свідків, потерпілого і порушника, виступивши в якості прокурора.
Просить скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2023 року та направити справу на повторний розгляд до Комунарського районного суду м. Запоріжжя. 

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції вказані вище вимоги закону виконані в повному обсязі.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП у зв`язку з розглядом справи за відсутності особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, апеляційна інстанція виходить із наступного.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів даної справи, судовий розгляд дійсно відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Однак, слід зазначити, що двічі судове засідання відкладалося за клопотаннями самого ОСОБА_1 , в третє судове засідання останній не з`явився. Суддя місцевого суду, маючи в своєму розпорядженні докази належного завчасного сповіщення особи про час та місце розгляду справи та за відсутності клопотань про перенесення, 13 вересня 2023 року розглянув справу.
Крім того, апеляційним судом було задоволено клопотання ОСОБА_1 та поновлено строк на апеляційне оскарження постанови суду, таким чином відновивши його право на захист та забезпечивши його участь у судовому засіданні. 
Що стосується вимог апеляційної скарги по суті інкримінованих обставин, апеляційний суд приходить до наступного.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, що відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 047975 від 17.06.2023 р. підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.06.2023 р. (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.5, 7); диском з відеозаписом події.

Дослідивши вказані вище докази, суд встановив, що у ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, про що було вказано у акті огляду, а також у відповідному направленні.
Одночасно відображено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням газоаналізатора Alcotest Drager та у медичному закладі.

Також наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння підтверджують свідки  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмові пояснення яких долучено до матеріалів даної справи, та з яких слідує, що ОСОБА_1 , маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом Mazda 3.

З наявного в матеріалах справи відеозапису події апеляційним судом встановлені у чіткій послідовності дії поліцейських з виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 під час спілкування з останнім щодо ДТП з його участю, озвучення ознак сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, пропозиція проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі та відмова водія від запропонованого огляду, роз`яснення наслідків, складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення інших матеріалів, роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягується до відповідальності. 
Зокрема, з відеоматеріалу вбачається, як ОСОБА_1 , у якого явно виражені ознаки алкогольного сп`яніння, спілкується з працівником поліції біля гаража з приводу дорожньо-транспортної пригоди. На питання щодо вживання алкогольних напоїв підтверджує, що випив після ДТП, від проходження огляду на місці зупинки та у медичному закладі з метою визначення стану сп`яніння відмовляється.
Під час тривалого спілкування ОСОБА_1 зі співробітниками поліції, ОСОБА_1 в образливій, зухвалій поведінці, висловлювався нецензурною лайкою. 

Одночасно не можна залишити без уваги, що спілкування співробітників поліції з ОСОБА_1 мало місце внаслідок повідомлення водія ОСОБА_4 про скоєну перебуваючим у стані алкогольного сп`яніння (за візуальних ознак) водієм автомобіля Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 дорожньо-транспортну пригоду та залишення ним місця ДТП, що стало наслідком складання відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с.9-12).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив зафіксовані відеозаписом події, зазначивши про те, що він не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану сп`яніння.

Проте, дані пояснення спростовуються відомостями відеозапису, яким зафіксовано досить тривале спілкування ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції, неодноразові пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора та у медичному закладі, і відсутність згоди водія на проходження освідування.

З огляду на встановлене, апеляційний суд сприймає пояснення ОСОБА_1 критично та вважає їх способом захисту від інкримінованого правопорушення. 

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, а сукупність відображеної на відео інформації переконує у доведеності провини ОСОБА_1 в інкримінованому правопорушенні.

Процедура виявлення у водія транспортного засобу стану сп`яніння передбачена Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735.
Згідно вимогам Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану - запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
На переконання апеляційного суду, співробітниками поліції було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП та згаданою Інструкцією, а зафіксовані на відео події наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках даної справи.
При цьому самі зафіксовані обставини, які мали місце за участю ОСОБА_1 не оспорюються апелянтом.
Відеоматеріал також відображає відмову ОСОБА_1 від запропонованого огляду як на місці зупинки, так і у медичному закладі, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а тому суддя вважає, що невиконання такого обов`язку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, належним чином вмотивовані, повністю відповідають фактичним обставинам справи, суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2023 р., якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                         М.С. Тютюник