КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                  
Справа № 753/4510/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1097/2024
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
06 березня 2024 року                                                                                               м. Київ
     Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:
                                                                                 
                                    судді-доповідача     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Кулікової С.В., Музичко С.Г.,                                                                  
                                         при секретарі      Даньшиній І.Ю.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , треті особи: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, Київська міська державна адміністрація, про визнання дій протиправними, визнання недійсним розпорядження та ордеру на жиле приміщення,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 вересня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Лужецької О.Р.,-
 
встановив:
 
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом.
Позивач просила: визнати дії Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації щодо видачі розпорядження від 21 грудня 2021 року № 927 та ордер № 000030 на жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 протиправними; визнати розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 21 грудня 2021 року № 927 та ордер № 000030 на жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 недійсним.
Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ОСОБА_1 є матір`ю військовослужбовця ОСОБА_3 
27 квітня 2018 року розпорядженням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації № 254 ОСОБА_3 надано однокімнатну квартиру              АДРЕСА_2 , видано ордер від 03 травня 2018 року № 002945.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.
21 грудня 2021 року Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією видано ордер № 000030 на дану квартиру ОСОБА_2 
ОСОБА_1 зазначає, що вона має право користування квартирою                 АДРЕСА_2 .
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу представник Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду від 14 вересня 2023 року залишити без змін.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.
ОСОБА_2 та її представник проти апеляційної скарги заперечили.
Представник Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації проти апеляційної скарги заперечила.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості позовних вимог.
Проте повністю з такими висновками суду погодитись не можна.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
Згідно ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року у справі                           № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.
Встановлено, що предметом позову є визнання недійсним ордеру № 000030 на жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказаний ордер виданий Дарницькою районною в місті Києві державною адміністрацією ОСОБА_2 на сім`ю з 3 осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Так, в травні 2023 року представник позивача подав до суду першої інстанції клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача лише ОСОБА_2 .
Тоді як вирішення спору по суті може вплинути на права на житло інших повнолітніх членів сім'ї: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 травня 2023 року у справі № 707/2462/17 (провадження № 61-252св23) зазначено, що: «у разі пред`явлення позову не до всіх належних відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову. Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи».
Зазначені висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі
№ 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц;
від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 05 травня 2019 року у справі              № 554/10058/17.
Оскільки в суді першої інстанції позивачем не залучено до участі у справі як співвідповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відтак зазначена обставина є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції не врахував вищенаведених вимог закону та відповідних роз`яснень, та помилково відмовив у задоволенні позову за недоведеністю та необґрунтованістю вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного рішення суду слід скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог через неналежний суб`єктний склад.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-                   
   постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 вересня 2023 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , треті особи: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, Київська міська державна адміністрація, про визнання дій протиправними, визнання недійсним розпорядження та ордеру на жиле приміщення відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст складено 13 березня 2024 року.

 
Суддя-доповідач                                                                                           Є.В. Болотов 

 

Судді:                                                                                                              С.В.Кулікова

  

                                                                                                                        С.Г. Музичко