КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/273/2023                                              Головуючий суддя у суді першої інстанції: Бандура І.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
12 лютого 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Святошинського районного суду міста Києва від  05 грудня 2023 року, -
 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від  05 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 3400 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що 11.11.2023 року                                 о 14 год 45 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Берковецькій 6 в м. Києві, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і, розпочавши рух, пошкодив заправочний пістолет колонки АЗС «WOG», а також свій автомобіль. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.
Крім того, 11.11.2023 року о 14 год 45 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Берковецькій 6, в м. Києві, будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим вчинив правопорушення п.п. 2.10 «а», 2.10 «д» ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена 122-4 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою Святошинського районного суду міста Києва від  05 грудня 2023 року,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від  05 грудня 2023 року, провадження про притягнення до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.
Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не дотримано в повній мірі вимог ст.ст. 247, 280 КУпАП, оскільки аналіз матеріалів справи та аналіз оскаржуваної постанови свідчить, що судом фактично не встановлено, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, чи винна особа, яка притягується до адміністративної відповідальної, у її вчиненні, не проаналізував докази у їх сукупності та не давав їм належної оцінки. Звертає увагу суду, що в матеріалах справи наявні письмові пояснення оператора АЗС  ОСОБА_2 ,відповідно до яких зазначено, що саме ним здійснено заправку його транспортного засобу. Зазначає, що відповідно до вимог Постанови КМУ від 20.12.1997 року № 1442 «Про затвердження правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» заправка автотранспортних засобів проводиться за допомогою оператора АЗС або водієм самостійно під наглядом оператора, а тому в діях  ОСОБА_2  є наявність нехтування своїми службовими обов`язками, які призвели до вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди.
Апелянт вказує на те, що заправку було закінченою, оскільки, вийшовши із приміщення АЗС після сплати за пальне, не побачив поруч зі своїм автомобілем заправника ОСОБА_2 , тому вважав, що заправку пального вже закінчено, та почав здійснювати рух. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню підлягає.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 Згідно протоколу про адміністративні правопорушення серії                          ААД 726634 від 16.11.2023 року о 12 год 00 хв ОСОБА_1 11.11.2023 року о 14 год 45 хв, керуючи транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Києві по вул. Берковецька, 6, перед початком руху, не переконався, що це буде безпечно і, розпочавши рух, пошкодив заправочний пістолет колонки АЗС «WOG», а також свій автомобіль. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.
 
Також, згідно протоколу серії ААД №726635 від 16.11.2023 року о 12 год 20 хв, 11.11.2023 року о 14 год 45 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Берковецькій 6, в м. Києві, будучи причетним до ДТП, залишив місце пригоди, чим вчинив правопорушення п.п. 2.10 «а», 2.10 «д» ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачена 122-4 КУпАП
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягав, що у його діях відсутні порушення п. 10.1 ПДР України, оскільки небезпеки для інших учасників дорожнього руху своїми діями він не створив. 
Згідно з п. 1.10 ПДР України учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.
Згідно з п. 10.1. ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
Відповідно до п. 14 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою КМУ від 20.12.97 № 1442 - заправка автотранспортних засобів проводиться через паливо-, оливо-, та газороздавальні колонки оператором автозаправних станцій, авто газозаправних станцій, автозаправних пунктів або водієм самостійно, що в даному випадку здійснювалась оператором АЗС ОСОБА_2 .
Із письмових пояснень працівника АЗС ОСОБА_2 вбачається, що він заправляв транспортний засіб «SkodaSuperb», д.н.з. НОМЕР_1 , після чого водій почав рух та в результаті чого заправний пістолет був пошкоджений.
Отже, пояснення ОСОБА_1 узгоджуються із поясненнями працівника АЗС щодо обставин події і наслідків, а тому за встановлених обставин не вбачається у діях ОСОБА_1 порушення п. 10.1 ПДР України, а відтак і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зокрема у тій частині, що ОСОБА_1 перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і, розпочавши рух, створив небезпеку іншим учасникам руху, позаяк таких учасників руху уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення органом встановлено не було. 
ЄСПЛ підкреслює, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
         Сукупність вказаних обставин свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення в частині створення ОСОБА_1 небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не відповідають фактичним обставинам, що виключає адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

         Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1  не вбачається порушення п. 10.1 ПДР України, який ставиться останньому в провину згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД 726634 від 16.11.2023 року.
         З огляду на викладене, відсутність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за встановлених судом апеляційної інстанції обставин, свідчить про відсутність підстав стверджувати про порушення ОСОБА_1 п.п. 2.10 «а», 2.10 «д», тобто складу ст. 122-4 КУпАП. 
Отже, суд першої інстанції не дотримався у повній мірі вимог                         ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, повно та всебічно не з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не дослідив належним чином всі докази та не дав їм належної оцінив їх в сукупності, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.
Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_1  слід задовольнити, а постанову Святошинського районного суду міста Києва від  05 грудня 2023 року - скасувати.
 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити, постанову Святошинського районного суду міста Києва від  05 грудня 2023 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ст. 124, 122-4 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях  ОСОБА_1  складу адміністративних правопорушень.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду                                               Олена СІТАЙЛО