ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 березня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/28175/23	
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1  про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 – 2019 роки;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016 – 2019 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі №420/2530/21;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 25 років;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 25 років з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі №420/2530/21;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016 – 2019 роки;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016 – 2019 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі №420/2530/21.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у зв`язку з не нарахуванням та невиплатою індексації грошового забезпечення, позивачу в неповному обсязі здійснено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2016 – 2019 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 25 років, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2016 – 2019 роки.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що відповідно до п. 5 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Вказує, що заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, позивачем не надана. Тим самим, на думку апелянта, позивачем пропущений строк на звернення до адміністративного суду. Апелянт зазначає, що відповідно до абз. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Відзиву на апеляційну скаргу позивачем до суду не надано.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 12.11.2003 року по 31.05.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №119   від 31.05.2019 року позивача з 31.05.2019 року звільнено з військової служби за станом здоров`я. 
В період проходження військової служби позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2016 – 2019 роки в розмірі місячного грошового забезпечення. 
При звільненні з військової служби позивачу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №119 від 31.05.2019 року виплачено одноразову допомогу при звільненні за 25 календарних років виходячи з місячного грошового забезпечення. 
На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року у справі №420/6631/20 відповідачем 24.11.2020 року виплачено позивачу грошову компенсацію за всі невикористані дні додаткової відпустки за 2016 - 2019 роки виходячи з місячного грошового забезпечення 31261,13 грн. із одночасним утриманням військового збору 1,5%.
Проте при звільненні з військової служби позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення. 
У зв`язку з цим позивач 10 червня 2020 року звернувся з заявою до відповідача.
Відповідачем надано відповідь та зазначено, що за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно позивачу не виплачена індексація грошового забезпечення через   відсутність фінансового ресурсу. Механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення немає. 
Для вирішення спорів позивач звернувся до суду. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі №420/2530/21 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року.
12.07.2021 року відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі №420/2530/21 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням базового місяця січень 2016 року у сумі 4435,66 грн. із одночасним утриманням військового збору 1,5%, що підтверджується повідомленням про находження коштів (додаток №4 до позовної заяви). 
Не погоджуючись із рішенням суду позивачем було подано апеляційну скаргу. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі №420/2530/21 зобов`язано відповідача: - нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року; нарахувати і виплатити позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.05.2019 року включно, відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44. 
Для виконання рішення суду позивачем отримано виконавчий лист, який направлено до Овідіопольського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса), 05.01.2023 року відкрито виконавче провадження №70651936. 
27 березня 2023 року представником позивача зареєстровано звернення на Урядову "гарячу лінію" щодо невиконання відповідачем рішення суду. У відповідь на звернення відповідачем надано відповідь, що рішення суду буде виконано після отримання фінансування.
05.05.2023 року відповідачем на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі №420/2530/21 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року 3 із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумі 84638,95 грн. із одночасним утриманням військового збору 1,5%, що підтверджується повідомленням про находження коштів.
Для виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі №420/2530/21 у частині виплати щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 31.05.2019 року включно позивачем отримано виконавчий лист, який направлено до Овідіопольського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса), 24.07.2023 року відкрито виконавче провадження №72310836, код доступу 3Г8ЕА328Г308. 22.09.2023 року на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі №420/2530/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 3899,19 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 31.05.2019 року у загальній сумі 57610,53 грн., що підтверджується банківською випискою.
Позивач зазначає, що   після виплати індексації грошового забезпечення позивачу стало відомо, що відповідач: - при обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення, передбаченої статтею 10- 1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” за 2016 – 2019 роки протиправно не враховував індексацію грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано допомогу; - при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 25 років, передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, протиправно не врахував індексацію грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано допомогу; - при обрахунку розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2016 – 2019 роки протиправно не врахував індексацію грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано допомогу;
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги при звільненні, а також до розрахунку при нарахуванні грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, а також до розміру грошової допомоги на оздоровлення.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Доводи апелянта зводяться до того, що позивачем пропущено строк на звернення до суду.
Надаючи оцінку вказаним доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої  статті 122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою  статті 122 КАС України  встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною третьою  статті 122 КАС України  для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже,  КАС України  передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій  статті 122 цього Кодексу.
Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою  статті 122 КАС України.
Колегія суддів зауважує, що законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно - правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.
При цьому строк в один місяць визнано законодавцем достатнім для того, щоб у справах про проходження публічної служби особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.
Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли їй стало відомо про прийняття певного рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, внаслідок чого відбулося порушення прав, свобод чи інтересів особи. Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дії, і у неї не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2022 року у справі № 420/3978/22.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.09.2023 року на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 року у справі №420/2530/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 3899,19 грн. в місяць за період з 01.03.2018 року по 31.05.2019 року у загальній сумі 57610,53 грн.
Отже, місячний строк звернення до суду з цим позовом обраховується саме з цієї дати - 22.09.2023 року.
Позовну заяву подано через систему «Електронний суд» 14.10.2023 р. та зареєстровано судом, згідно штампу, 16.10.2023 р., тобто у межах місячного строку, визначеного частиною п`ятою  статті 122 КАС України.
Таким чином, доводи апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду не знайшли свого підтвердження та є безпідставними.
Інших доводів апеляційна скарга не містить.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5  статті 328 КАС України.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик