СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року                                      м. Харків                        Справа № 922/3173/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І. , суддя  Здоровко Л.М.
за участю секретаря судового засідання Фурсової А.М.,
за участю представників:
позивача – Федорович Ю.С., довіреність №01-46/8230 від 20.12.2023, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ №4245 від 27.06.2023.
відповідача -  Жаворонкова Г.С., довіреність №01-01-23/131-14 від 17.01.2024
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго", м.Харків (вх.№84 Х/2 від 04.01.2024) 
на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.12.2023 у справі №922/3173/23
(повний текст складено 25.12.2023, суддя Ольшанченко В.І.) 
за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго", м.Харків 
до Комунального підприємства "Харківводоканал, м. Харків
про стягнення 12 993 660,38 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.12.2023 зупинено провадження у справі №922/3173/23 до вирішення пов`язаних з нею інших справ №922/338/21, №922/2539/21, №922/5010/21.
Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, які розглядаються господарським судом у справах №922/338/21, №922/2539/21, №922/5010/21 та у справі №922/3173/23 є взаємопов`язаними. Отже, розгляд господарської справи №922/3173/23 є неможливим до завершення розгляду господарських справ №922/338/21, №922/2539/21, №922/5010/21. За таких підстав суд вважав про необхідність зупинення провадження у справі №922/3173/23 до набрання законної сили рішеннями Господарського суду Харківської області по справах №922/338/21, №922/2539/21, №922/5010/21.
04.01.2024 через підсистему “Електронний суд” до Східного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства "Харківобленерго" надійшла апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.12.2023 у справі №922/3173/23, в якій скаржник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.12.2023 про зупинення провадження у справі скасувати; справу передати Господарському суду Харківської області для продовження розгляду; вирішити питання про розподіл судових витрат та надати заявнику можливість надати докази понесення витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 8 ст.129 ГПК України.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає про наступне:
- відповідно  до  приписів  частини  третьої  статті  195  ГПК  України провадження  у  справі  на  стадії  її  розгляду  по  суті  зупиняється  тільки  з  підстав, встановлених  пунктами  1  –  3  частини  першої  статті  227  та  пунктом  1  частини  першої статті  228  цього  Кодексу. Отже,  об`єктивна  неможливість  розгляду  цієї  справи  до  вирішення  іншої  справи, що розглядається в порядку конституційного провадження,  адміністративного, цивільного,  господарського  чи  кримінального  судочинства  не  входить  до  вичерпного переліку  підстав  для  зупинення  провадження  у  справі  на  стадії  її  розгляду  по  суті.  Підготовче  провадження  у  справі  було  закрито 15.11.2023,  однак  підставою  для  зупинення  провадження  у  справі  є  п. 5 ч.1  ст. 227 ГПК  України,  що  є  прямим  порушенням  положень  ч.  3  ст.  195  ГПК  України;
-  з   протоколу   судового засідання   від  13.12.2023  вбачається, що  судом   заслухано заключне слово учасників справи та оголошено перерву у судовому засіданні. Водночас,   у   судовому   засіданні   18.12.2023   на   стадії   судових   дебатів,   судом   на обговорення   поставлено питання щодо зупинення провадження   у   справі,   що суперечить   положенням   ст.   207,   218   ГПК   України   та   не   відповідає   завданням господарського   процесу. Крім цього, оскаржувана ухвал  постановлена   при   секретарі   судового   засідання   та   за   участі представників   учасників   справи,   що   свідчить   про   те,   що   ухвала   була   постановлена   за результатами   судового   засідання. Водночас, у   мотивувальній   частині   вказано,   що представники   учасників   справи   у   судове   засідання   не   з`явились,   що   свідчить   про порушення   судом   положень   ст.   234   ГПК   України;
- предметом   справи   №922/3173/23   є   вимоги   про стягнення збитків у сумі 12993660,38 грн,  а позов обґрунтовано тим, що в порушення вимог пункту 201.10 статті   201   ПК   України   відповідач належним   чином   не   здійснив   реєстрацію розрахунків   коригувань   у   Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН). У зв`язку з цим позивач був позбавлений права на зменшення податкового зобов`язання на суму 12 993 660,38 грн. Розмір збитків в даному випадку підтверджується, зокрема, вже понесеними витратами АТ «Харківобленерго», які виникли внаслідок виконання  Товариством обов`язків щодо сплати податків та зборів. Виходячи з наведеного, відсутні підстави вважати справи №922/2539/21, №922/338/21, №922/5010/21, де предметом спору є стягнення заборгованості за договорами про постачання електричної енергії та дану справу №922/3173/23, в якій предметом спору є вимоги про стягнення збитків, завданих внаслідок неправомірних дій відповідача, взаємопов`язаними;  в межах вказаних справ досліджуватимуться різні обставини. Зокрема, у справах №922/2539/21, №922/338/21, №922/5010/21 встановленню підлягатимуть обставини щодо виникнення у відповідача зобов`язання здійснити оплату вартості поставленої електричної енергії та обсягу такої заборгованості, а у справі №922/3173/23 до предмету дослідження входять обставини щодо наявності встановленого законодавством обов`язку відповідача здійснити реєстрацію податкових накладних у ЄРПН та розміру збитків, які виражені у сплачених АТ «Харківобленерго» податках, внаслідок невиконання КП   «Харківводоканал» обов`язків за договором та положень п. 201.10   ст. 201   ПК   України. В порушення п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України, в оскаржуваній ухвалі жодним чином не вказано, в чому саме полягає об`єктивна неможливість розгляду справи №922/3173/23 до розгляду справ №922/2539/21, №922/338/21, №922/5010/21 та які саме обставини будуть встановлені у справах №922/2539/21, №922/338/21, №922/5010/21, які неможливо встановити у справі №922/3173/23.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства “Харківобленерго” на ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.12.2023 у справі №922/3173/23. Розгляд справи призначено на 06.03.2024.  Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали. 
14.02.2024 КП «Харківводоканал» надано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечує та вважає, що наявність права на стягнення збитків не вказує на можливість автоматичного/ безумовного стягнення визначених позивачем сум збитків. Тобто, для визначення розміру збитків необхідно визначити правильність проведеного перерахунку, що можливо виключно після з`ясування цього питання за результатом розгляду справ №922/338/21, №922/2539/21, №922/5010/21; від  результату вирішення вказаних справ залежить встановлення правильності нарахованого позивачем  розміру збитків; обставини які будуть встановлені у вказаних справах мають значення для правильного вирішення справи №922/3173/23. 
В судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.
Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив у її задоволенні відмовити. Ухвалу суду першої інстанції від  18.12.2023 у справі №922/3173/23 просив залишити без змін.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї,  з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, зазначає таке. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції у грудні 2017 року КП "Харківводоканал" звернулося до Господарського суду Харківської області  з позовом до АТ "Харківобленерго" про зобов`язання здійснити перерахунок вартості спожитої електричної енергії за жовтень 2014 року - жовтень 2017 року відповідно до договору від 07.05.2004 №4 шляхом застосування тарифів для 1 класу напруги за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити його в рахунку.
В ході розгляду позовних вимог суд встановив, що  між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (правонаступник - Акціонерне товариство "Харківобленерго") та Комунальним підприємством "Харківводоканал" (правонаступник Комунального підприємства каналізаційного господарства "Харківкомуночиствод") укладені два договори про постачання електричної енергії №1.01 від 03.01.2008 та № 4 від 07.05.2004. 
Предметом договорів є продаж електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача та оплата постачальнику вартості використаної (купленої) електричної енергії згідно з умовами договору та додатків до договору.
На виконання договорів про постачання електричної енергії АТ "Харківобленерго" за період вересень 2013 року - грудень 2018 року здійснено продаж електричної енергії КП "Харківводоканал" відповідно до тарифів, встановлених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг для споживачів 1 (першого) та 2 (другого) класу напруги.
Умовами вищезазначених договорів про постачання електричної енергії (п. 5 додатку №2 до договору) передбачено, що за результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додатком №20 "Акт про використану електричну енергію", який споживач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаним та скріпленим печаткою в термін до 5 днів.
На виконання умов договорів про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004 та №1.01 від 03.01.2008 було складено акти про використану електричну енергію, які підписані та скріплені печатками постачальником - АТ "Харківобленерго" та споживачем - КП "Харківводоканал" із зауваженнями.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
На суму виконаного зобов`язання позивачем складено податкові накладні в електронному вигляді та зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідач, не погодившись із тарифом, застосованим позивачем під час розрахунків вартості спожитої електричної енергії, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до АК "Харківобленерго" про зобов`язання здійснити перерахунок вартості спожитої КП "Харківводоканал" електричної енергії у період з жовтня 2014 року по жовтень 2017 року за договором про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004 шляхом застосування тарифів для 1 класу напруги за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відображення його в рахунку.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.05.2018 у справі №922/4198/17  позов задоволений частково. Зобов`язано відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої позивачем електричної енергії за жовтень 2014 року - жовтень 2017 року відповідно до договору від 07.05.2004 №4 шляхом застосування тарифів для 1 класу напруги за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити його в рахунках за листопад, грудень 2014 року, січень-грудень 2015 та 2016 років, січень-жовтень 2017 року (пункт 2 рішення). В частині позовних вимог про перерахунок за жовтень 2014 року відмовлено з підстав пропуску позивачем загального строку позовної давності.
Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.08.2018, яка залишена без змін судом касаційної інстанції,  рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2018 у справі №922/4198/17 змінено  в частині періоду споживання Комунальним підприємством "Харківводоканал" електричної енергії, вартість якої підлягає перерахунку, виключивши з нього жовтень 2014 року.
В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 16 травня 2018 року у справі № 922/4198/17 залишено  без змін.
У липні 2023 року АТ "Харківобленерго"  звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до КП "Харківводоканал" про стягнення збитків у розмірі       12 993 660,38 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначав, що на виконання рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/4198/17 АТ "Харківобленерго" було здійснено перерахунок вартості спожитої електричної енергії КП "Харківводоканал" за період вересень 2013 - грудень 2018 за договорами про постачання електричної енергії. Відповідачу  направлені коригуючі  рахунки для подальшої оплати. Загальна сума перерахунку склала 311095744,66 грн, з яких 197    202    441,76 грн за договором №1,01 та 113    893    302,90 грн за договором №4.
Позивач також зазначав, що після проведеного перерахунку АТ "Харківобленерго" сформовано коригуючі рахунки за кожен місяць окремо, які в подальшому направлені споживачу для проведення оплати, втім, відхилені відповідачем із посиланням на їх суперечність вимогам п. 44.1 ст. 44 ПКУ. Таким чином, реєстрація розрахунків коригувань у ЄРПН не відбулась.
Як зазначав позивач, в порушення вимог статті 201 Податкового кодексу України щодо реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних, здійснених позивачем на виконання вищевказаного рішення, протягом 15 днів з дня їх отримання, відповідач не здійснив реєстрацію таких відкоригованих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних,  що мало наслідком завдання позивачу збитків у зв`язку з неможливістю віднесення сум ПДВ до податкового кредиту та використання законного права на відповідне зменшення податкових зобов`язань.
Як вважав позивач, у даному випадку наявні усі елементи складу цивільного правопорушення для стягнення з відповідача завданих позивачу збитків в порядку ст. 22 Цивільного кодексу України, розмір яких визначено до стягнення з відповідача у сумі           12    993    660,38 грн.
В ході розгляду позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що за поясненнями позивача, нові акти про використану електричну енергію не складалися, враховуючи відсутність такого обов`язку з боку постачальника, що в свою чергу підтверджується умовами договору про постачання електричної енергії (п. 10 додатку №2 до договору) та правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду, у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №910/4218/17.
Акти про використану електричну енергію складені між АТ "Харківобленерго" та КП "Харківводоканал" містять інформацію про найменування приєднання, прилади обліку, показники, кількість використаної електричної енергії, розрахунковий коефіцієнт електроенергії та клас напруги, але не містять інформації про обсяг господарської операції у єдиній грошовій одиниці (надано для зразку акт про використану електричну енергію за грудень 2018 року). Натомість, вказані акти підтверджують обсяг спожитої електричної енергії у кВт*год, без зазначення вартості спожитої електричної енергії за відповідний розрахунковий період.
Досліджуючи обставини у справі з урахуванням предмету заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача розміру збитків, визначених позивачем внаслідок здійсненого перерахунку вартості спожитої електричної енергії шляхом застосування тарифів для 1 класу напруги за укладеними договорами, суд встановив, що на розгляді Господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/338/21 за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Комунального підприємства "Харківводоканал" про стягнення               125 426 238,89 грн, з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог, за період виникнення заборгованості: квітень 2014 року - червень 2014 року; травень 2015 року - жовтень 2016 року; червень 2017 року; серпень 2018 року - грудень 2018 року.
Судом першої інстанції враховано, що предметом дослідження у зазначеній вище справі є стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію КП "Харківводоканал" за договором про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004 року з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку вартості електричної енергії за період з квітня 2014 року – червень 2014 року, травень 2015 року – жовтень 2016 року, червень 2017 року, серпень 2018 року - грудень 2018 року та проведеного розподілення втрат електричної енергії, пов`язаних із спільним використанням технологічних електричних мереж КП "Харківводоканал". В той же час, відповідач заперечує проти правильності здійснених позивачем нарахувань.
Також суд встановив, що на розгляді Господарського суду Харківської області знаходиться справа №922/2539/21 за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Комунального підприємства "Харківводоканал" про стягнення заборгованості за електричну енергію в сумі 59176993,46 грн.
Предметом дослідження у справі №922/2539/21 є стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію Комунальним підприємством "Харківводоканал" за договором про постачання електричної енергії №1.01 від 03.01.2008 з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку вартості електричної енергії за період лютий-червень 2014 року та серпень 2014 року та проведеного розподілу втрат електричної енергії. Відповідач заперечує проти правильності здійснених позивачем нарахувань.
Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що в Господарському суді Харківської області знаходиться справа №922/5010/21 за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго" до Комунального підприємства "Харківводоканал" про стягнення, з урахуванням заяви №37-110 від 24.01.2022 про зменшення позовних вимог, 140039684,42 грн вартості електричної енергії (116699737,09 грн - електрична енергія, 23339947,33 грн - ПДВ на е/е) за договором про постачання електричної енергії №1.01 від 03.01.2008 за період серпень 2015 року - січень 2016 року; червень 2017 року.
Приймаючи рішення про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з обставин, якими встановив, що предметом спору у вказаних справах спірним є питання щодо правомірності нарахованих та заявлених АТ "Харківобленерго" до стягнення з  КП "Харківводоканал" сум заборгованості за спожиту електричну енергію з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку вартості електричної енергії у період вересень 2013 року - грудень 2018 року, тобто період, стягнення збитків за який визначено позивачем в межах справи №922/3173/23. 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Керуючись наведеними нормами п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі, оскільки вважав, що зважаючи на предмет та підстави позову у справі №922/3173/23, з метою визначення фактичного обсягу спожитої відповідачем за період вересень 2013 року - грудень 2018 року електричної енергії та розрахунку її вартості, розгляд господарської справи №922/3173/23 є об`єктивно неможливим до вирішення інших справ №922/338/21, №922/2539/21 та №922/5010/21, що розглядаються в порядку господарського судочинства. Без вирішення обставин, які є предметом дослідження у вищевказаних справах, об`єктивно неможливо встановити або спростувати у цій справі заявлену позивачем до стягнення суму збитків.
Заперечуючи в апеляційній скарзі проти зупинення провадження у справі, позивач в апеляційній скарзі, між іншого, зазначає про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Як зазначає апелянт, підготовче провадження  у  справі  було  закрито 15.11.2023, отже, рішення про зупинення провадження у справі в порядку  п.  5  ч.1  ст.  227 ГПК  України було прийнято судом під час розгляду справи по суті,  що  є  прямим  порушенням  положень  ч.  3  ст.  195  ГПК  України. 
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.08.2023 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 15.08.2023) прийнято позовну заяву Акціонерного товариства "Харківобленерго" до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3173/23. Постановлено справу №922/3173/23 розглядати за правилами загального позовного провадження.  Підготовче засідання призначено на     29.08.2023, про що повідомлено учасників справи.
Ухвалою суду від 29.08.2023 відкладено підготовче  засідання у справі на     12.09.2023. 
Ухвалою суду від 12.09.2023 підготовче засідання відкладено на 26.09.2023. 
Ухвалою суду від 26.09.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено  підготовче  засідання на     10.10.2023. Тобто підготовче засідання у справі було продовжено до 26.10.2023.
Ухвалою суду від 07.11.2023 повідомлено, що підготовче засідання 10.10.2023 не відбулось через знаходження судді-доповідача на лікарняному.  Підготовче засідання постановлено призначити на 15.11.2023, про що повідомлено учасників справи.
Ухвалою суду від 15.11.2023 сторони повідомлено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.11.2023. 
Згідно протоколу судового засідання від 15.11.2023 суд, керуючись п.3 ч.2 ст.185 ГПК України, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 27.11.2023.
Згідно протоколу судового засідання від 27.11.2023 суд розпочав розгляд справи по суті. В судовому засіданні оголошено перерву до 06.12.2023. В подальшому перерва оголошувалась до 13.12.2023 та  до 18.12.2023.
Згідно протоколу судового засідання від 18.12.2023 суд продовжив розгляд справи по суті після перерви.
В судовому засіданні 18.12.2023, що відбувалось за участі представників позивача та відповідача, судом прийнято оскаржувану ухвалу. В оскаржуваній ухвалі від 18.12.2023 також зазначено, що ухвалою від 15.11.2023 Господарський суд Харківської області повідомив учасників справи про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. 
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої та другої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Стаття 13 ГПК України встановлює, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Співставляючи стадії процесу доказування та стадії судового процесу, суд враховує, що згідно із статтею 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Згідно з частиною першою статтею 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Відповідно до норм статті 182 ГПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. У підготовчому засіданні суд, зокрема: з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; вирішує заяви та клопотання учасників справи; встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання; призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 ГПК України).
Тобто, вирішення спору на підставі матеріалів, які зібрані поза межами підготовчого провадження, не відповідає завданням, які визначені процесуальним законом для кожної стадії господарського процесу.
Стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя та завданням господарського судочинства. На важливість дотримання строку на подання доказів звертав свою увагу Верховний Суд у постановах від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 03.04.2019 №913/317/18, від 03.10.2019 у справі №902/271/18.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Суд першої інстанції за наявності певних обставин може повернутися до стадії вчинення тих чи інших процесуальних дій, які за загальним правилом можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, й після закриття підготовчого провадження.
Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до дій, що проводяться на стадії підготовчого провадження, з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу, як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.12.2021 у справі      №910/7103/21, від 26.07.2023 року у cправі № 911/1638/22, від 30.08.2023 у cправі № 910/10477/22.
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей    227,    228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
Під час постановлення оскаржуваної ухвали господарський суд керувався положеннями пункту 5 частини першої    статті 227 ГПК України.
Згідно із пунктом 5 частини 1    статті 227 ГПК України    суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до імперативних приписів частини третьої    статті 195 ГПК України    провадження у справі    на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1 - 3(1) частини першої статті    227    та пунктом 1 частини першої статті    228    цього    Кодексу.
Отже, об`єктивна неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства не входить до вичерпного переліку підстав для зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті.
Зі змісту протоколу судового засідання від 15.11.2023 вбачається, що  судом в порядку п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України задоволено клопотання позивача та відповідача про долучення письмових пояснень сторін, з`ясовано, чи надано сторонами всі докази, на які вони посилаються, з`ясовано  обставини справи та заслухано думку сторін про щодо переходу до розгляду справи по суті.  За повідомленням позивача та відповідача, всі докази у справі надано сторонами, сторони вважали за можливе переходити до розгляду справи по суті.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, між іншого, встановлено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
У зв`язку з цим, в судовому засіданні 15.11.2023 суд, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України дійшов висновку про закриття підготовчого провадження, що також вбачається з протоколу судового засідання від 15.11.2023 та про що судом постановлено відповідну ухвалу від 15.11.2023. Зі змісту ухвали від 15.11.2023 вбачається, що розгляд справи по суті призначено на 27.11.2023.
Частиною 2 ст. 216 ГПК України встановлено, що якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.
Згідно протоколу,  судове засідання 27.11.2023 розпочалось з розгляду справи по суті, суд перейшов до з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами. В подальшому, розгляд справи по суті протокольними ухвалами відкладався до 06.12.2023, до 13.12.2023, до 18.12.2023 саме на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України. 
Виходячи з правові позиції, викладеної у постанові  Верховного Суду від 26.07.2023  у справі №911/1638/22 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть повернутися до стадії вчинення тих чи інших процесуальних дій, які за загальним правилом можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження, й після закриття підготовчого провадження.
Разом з цим, встановлені у справі обставини свідчать, що розгляд судом справи по суті 27.11.2023 вже було розпочато. Питання щодо продовження стадії підготовчого провадження, або ж повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття 15.11.2023 та після 27.11.2023 (початок розгляду справи по суті) судом не вирішувалось. Зазначені обставини є достатніми підставами для скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 18.12.2023 у справі №922/3173/23.
За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника, щодо неможливості зупинення провадження у справі на стадії її розгляду по суті, оскільки з урахуванням приписів ч. 3 ст. 195 ГПК України, свідчить про відсутність передбачених чинним процесуальним законом підстав для зупинення провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, що помилково не було враховано судом першої інстанції. 
Враховуючи відсутність процесуальних підстав для зупинення провадження у справі під час розгляду справи по суті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №922/3173/23 та неправильно застосував положення п. 5 ч. 1  ст. 227 ГПК України, в зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню,  а ухвала Господарського суду Харківської області від 18.12.2023 у справі №922/3173/23 підлягає скасуванню, як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права.
Частиною 3 ст.271 ГПК України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
Відповідно до        статті 282 ГПК України        у постанові суду апеляційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Частиною 14 статті 129 ГПК України        передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що в даному випадку справа направляється для продовження розгляду, розподіл судових витрат по сплаті судового збору судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України за результатами вирішення спору по суті.
Керуючись статтями 195, 227, 269, 270, п.6 ч. 1 статті 275, п.4 ч.1 статті 280, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Харківобленерго” задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.12.2023 у справі №922/3173/23 скасувати.
Справу №922/3173/23 передати на розгляд Господарському суду Харківської області. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено   15.03.2024 

Головуючий суддя                                                                     В.В. Лакіза

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна  

Суддя                                                                                           Л.М. Здоровко