УХВАЛА

15 січня 2024 року
м. Київ

справа №400/4673/23
адміністративне провадження №К/990/474/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Блажівської Н.Є.,
суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СГК." до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення від 15 червня 2022 року №15846, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "СГК." звернулось до адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області (далі також - ГУДПС)  від 15 червня 2022 року №15846 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку, зобов`язати Головне управління ДПС у Волинській області виключити позивача з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року позов задоволено.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року апеляційну скаргу контролюючого органу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги  шляхом направлення до суду шляхом надання доказів сплати судового збору та заяви про поновлення строку, у якій вказати інші підстави для поновлення строку.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року Головному управлінню ДПС у Волинській області відмовлено у відкритті апеляційного провадження з підстав невиконання скаржником ухвали цього суду від 29 серпня 2023 року.
3 січня 2024 року Головне управління ДПС у Волинській області сформувало в системі «Електронний суд» касаційну скаргу на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
4 січня 2024 року ця касаційна скарга зареєстрована Верховним Судом. 
8 січня 2024 року до Верховного Суду також надійшли додаткові пояснення від  ГУДПС.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
1. Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до частини другої вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.
З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржувана ухвала  апеляційного суду ухвалена 22 вересня 2023 року, відповідно, останнім днем її оскарження було 23 жовтня  2023 року, проте касаційну скаргу направлено до суду лише 3 січня 2024 року, тобто з пропуском строку, встановленого для цього.
ГУ ДПС заявило клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що вперше касаційну скаргу було подано в межах строку, передбаченого КАС України, а повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення. Крім того, в додаткових поясненнях стверджує про сплату судового збору  при поданні касаційної скарги у січні 2024 року.
Проаналізувавши зміст клопотання та письмових пояснень, колегія суддів виходить з такого.
Судом встановлено, що вперше касаційна скарга подана 19  жовтня 2023 року, проте Верховний Суд ухвалою від 31 жовтня 2023 року її повернув як таку, що не містила підстав касаційного оскарження судових рішень у цій справі. Електронний примірник цієї ухвали ГУ ДПС отримало 1 листопада 2023 року об 12:48.
Колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої  статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Подаючи касаційну скаргу у січні 2024 року та обґрунтовуючи наявність  підстав  для поновлення строку ГУДПС залишило поза увагою те, що судовий збір за подання касаційної скарги  сплачений ще 16 листопада 2023 року, а відповідне право на подання повторної касаційної скарги реалізоване більше, ніж через півтора місяця після цього. Касаційна скарга не містить обґрунтувань які ж, на думку Відповідача, поважні причини завадили йому подати касаційну скаргу невідкладно після сплати судового збору. 
Не зазначає  ГУ ДПС й обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Не обґрунтовує належним чином ГУ ДПС і проміжок часу, що сплив між датою отримання ухвали про повернення касаційної скарги і до моменту подання  касаційної скарги, як такі, що були об`єктивно необхідні задля приведення касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України.
Відтак, доводів про наявність поважних причин порушення строку подання касаційної скарги  клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, а також додаткові пояснення не містять.
Та обставина, що в інших справах Верховний Суд, оцінивши наведені причини пропуску строку у взаємозв`язку із наданими доказами, дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, не доводить наявність відповідних підстав у цій справі.
Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Сукупність цих обставин свідчить про допущення ГУ ДПС необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судового рішення з дотриманням вимог КАС України. Отже, враховуючи обставини цієї справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущено строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику часу подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, у якій зазначити поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
2. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині другій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі має бути наведене відповідне обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Так, залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції зазначив, що апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання та наведені скаржником підстави для його поновлення визнані неповажними, а тому запропонував подати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення із зазначенням інших поважних причин його пропуску. 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху доставлено в Електронний кабінет Відповідача, проте у встановлений судом строк недолік апеляційної скарги скаржник не усунув.
У касаційній скарзі відсутнє обґрунтування порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права у контексті застосування судом наслідків, встановлених пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України, у випадку неподання скаржником заяви про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Натомість, викладено доводи про усунення недоліків та подання заяви про подання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Водночас, згідно з інформацією, яка міститься в електронних справах, які формувалися судами першої та апеляційної інстанції, до апеляційного суду не надходили заяви від Відповідача, зокрема, щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення.
Колегія суддів звертає увагу, що касаційна скарга має містити обґрунтування неправильного застосування судом норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права у взаємозв`язку із висновком суду апеляційної інстанції, який став підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.
Враховуючи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України факт неподання на пропозицію суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження є самостійною підставою для відмови у відкритті, колегія суддів вважає за доцільне запропонувати скаржникові подати уточнену касаційну скаргу, у якій належним чином обґрунтувати свою позицію із наданням відповідних доказів, зокрема, звернення на пропозицію суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до висновків суду, може унеможливити в подальшому її розгляд.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути виявлені недоліки.
У зв`язку з наведеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.
Відповідно до частин другої і шостої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
З огляду на викладене, касаційна скарга залишається без руху з наданням скаржнику строку для усунення виявлених недоліків.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 328, 330, 332, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СГК." до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення від 15 червня 2022 року №15846, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії зазначеної ухвали суду для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:
- вказати інші (поважні) причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень;
- надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судового рішення має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом.
Роз`яснити, що у разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.
У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      Н.Є. Блажівська

Судді:                                                                                           О.О. Шишов 

                                                                                          М.М. Яковенко