ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 760/28744/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кушнір С.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  20 березня 2024 року                                                                       м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
          Головуючого судді:                                                       Чаку Є.В., 
          суддів:                                                                           Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.
          
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 12 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Департаменту патрульної поліції, інспектора ВУСАФППДР УБДР ДПП Васютинського Андрія Володимировича про скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора ВУСАФППДР УБДР ДПП Васютинського Андрія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії 1АВ №02806674 від 04.10.2021.
Солом`янський районний суд м.Києва рішенням від 12 січня 2024 року у задоволенні позову відмовив.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов. В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що рішення суду винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права. 
          Дана справа належить до категорії термінових справ, передбачених ст. 286 КАС України та підлягає розгляду з урахуванням особливостей, передбачених параграфом 2 глави 11 КАС України.
          Згідно ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та у разу, зокрема, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі.
          Оскільки сторонами не заявлялись клопотання про  розгляд справи за їх участі, у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України колегія суддів вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії 1АВ №02806674 від 04.10.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф в сумі 680 грн.
Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що 04.10.2021 о 13 год. 37 хв., в м. Києві по бул. Дружби Народів, 36, зафіксовано транспортний засіб марки «Ford Explorer 4.0» д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив рух смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 «Смуга для маршрутних транспортних засобів», чим порушив п. 17.1 ПДР.
Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивачі звернулися з даним позовом до суду.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 №  1306 (далі - ПДР), Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 № 137 (далі - Порядок №  137).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
З оскаржуваної постанови вбачається, що 04.10.2021 о 13 год. 37 хв., в м. Києві по бул. Дружби Народів, 36, зафіксовано транспортний засіб марки «Ford Explorer 4.0» д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив рух смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 «Смуга для маршрутних транспортних засобів», чим порушив п. 17.1 ПДР.
Відповідно до п. 17.1   ПДР   України на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів" або 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів" забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.
Згідно п. 5.11 розд. 33   ПДР   України дорожні знаки «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» смуга призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів.
Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.
Водію, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволено виконувати поворот із цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.
Відповідно до   п. 17.2 ПДР   України, водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.
Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.
У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що здійснення руху по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності в порядку частини третьої статті 122 КУпАП.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивача  ( ОСОБА_1 ) було притягнуто до адміністративної відповідальності в порядку частини третьої статті 122 КУпАП за здійснення руху по смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11.
Судом встановлено, що правопорушення зафіксовано технічним засобом Каскад, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 та має сертифікат відповідності.
Матеріали справи свідчать, що факт порушення водієм транспортного засобу ПДР   України підтверджується електронними доказами, а саме: DVD-R диском на якому знаходяться фотознімки фіксації події правопорушення, а також відеозапис (а.с. 39).
На фотознімках міститься інформація, необхідна для встановлення факту вчинення правопорушення: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати вчинення правопорушення; фото фіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; фіксація факту руху автомобіля по смузі громадського руху, яка позначена суцільною лінією дорожньої розмітки; напрямок руху автомобіля.
Колегією суддів досліджено як фотознімки фіксації події правопорушення, так і відеофрагмент, наданий відповідачем (а.с. 39), з якого вбачається, що на момент фіксації порушення автомобіль марки «Ford Explorer 4.0» д.н.з. НОМЕР_1 перетинав суцільну лінію розмітки смуги для руху маршрутних транспортних засобів і здійснював рух саме нею.
ОСОБА_2 не заперечує факт того, що він здійснив рух смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11 «Смуга для маршрутних транспортних засобів», проте зазначає, що рух по смузі для маршрутних транспортних засобів був правомірним, оскільки він мав намір повернути.
Колегія суддів вважає необгрунтованими такі доводи апелянта, оскільки у спірному випадку фотознімками та відеофрагментом, наявними в матеріалах справи, чітко підтверджується, що на місці події правопорушення, де здійснював рух транспортний засіб позивача, смуга для руху маршрутних транспортних засобів була відокремлена не переривчастою лінією дорожньої розмітки, а суцільною, а відтак водієм порушено   пункт 17.1 ПДР   України, що свідчить про правомірність оскаржуваної постанови та відсутність правових підстав для її скасування.
Щодо доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 правил дорожнього руху не порушував, оскільки за кермом автомобіля був ОСОБА_2 , колегія суддів зазначає наступне.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що власником автомобіля Ford Explorer 4.0, є ОСОБА_1 , 1957 р.н.
Згідно ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:
ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;
особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:
абзацу другого частини першої цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;
абзацу третього частини першої цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Суд першої інстанції правильно зазначив, що в даній справі ОСОБА_2 (водій)  хоч і підтверджує факт керування транспортним засобом 04.10.2021 року, однак вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає; до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, не звертався.
          З огляду на викладені обставини у сукупності, колегія суддів приходить до висновку відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
          Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.
          Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
          Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 12 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                                Є.В. Чаку

          Судді:                                                                                  Н.М. Єгорова

                                                                                                    А.Ю. Коротких