ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 грудня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/4984/23	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Державної служби з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року (суддя Новікова І.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 11.09.2023 року) в справі №280/4984/23 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, - 

в с т а н о в и в:
05.07.2023 року ФОП ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі по тексту – відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті №ПШ009537 від 19.06.2023 року про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року позовні вимоги задоволено.
З рішенням суду першої інстанції не погодилась Державна служба з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Свої вимоги обґрунтувала тим, що рішення прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, суд при розгляді справи не у повному обсязі з`ясував обставини справи, не дослідив всіх доказів у справі. Апелянт вказував, що контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог профільного Закону  та законодавства про працю. Автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. До переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів визначених ст.48  Закону України «Про автомобільний транспорт»  віднесено також інші документи, що передбачені законодавством. Способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування. Апелянт вказував, що під час перевірки транспортного засобу, який належить позивачу, марки Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , були відсутні  договір із замовником транспортних послуг та документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, які  повинні знаходитись у водія, про що було складено акт від 22.05.2023 року та стосовно позивача постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону   в сумі 17000 грн. Апелянт вказував, що водій транспортного засобу під час зупинки та фіксування порушення надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія, інших документів, підтверджуючих перебування транспортного засобу в оренді чи користуванні не надав. Визначається обов`язком водія надати документи для перевірки. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що автомобільний перевізник повинен мати та пред`являти особам, уповноваженим здійснювати контроль, документи, на підстав яких виконується перевезення, для водія таким документом є посвідчення водія, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший вантажний документ, інші документи передбачені законодавством. Закон України «Про автомобільний транспорт» не містить чіткого обов`язку для водія мати при собі індивідуальну картку водія. Профільна Інструкція передбачає, що водій повинен мати документи на підтвердження здійснення пасажирських перевезень. Законодавство не містить вказівки для водіїв здійснювати внутрішні перевезення з використанням контрольних приладів. Суд першої інстанції вказував, що автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовують на законних підставах. Суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі за надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів, є автомобільний перевізник, який здійснює за власний кошт перевезення вантажів. Суд першої інстанції вказував, що не надає оцінку наявності або відсутності порушень ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки позивач не є суб`єктом який перевірявся та який повинен відповідати за порушення, що встановлені актом перевірки від 22.05.2023 року на підставі якого винесена оскаржувана постанова. Суд першої інстанції вказував, що перевізником є ТОВ «Бастранс», яке здійснює нерегулярні перевезення на підставі діючої ліцензії серії АЕ №572946 від 08.04.2015 року. У листі від 30.06.2023 року ТОВ «Бастранс» підтверджує, що у нього у тимчасовому користуванні знаходиться автомобіль Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , на підставі тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_2 . Саме ТОВ «Бастранс» є автоперевізником в межах спірних правовідносин, а тому застосування адміністративно-господарського штрафу до особи якою не здійснювалось перевезення вантажу є необґрунтованим. Судом першої інстанції вказано, що фактично зазначений відділ є лише структурним підрозділом Державної служби України з безпеки на транспорті, а тому зазначення в якості відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті або Державну службу України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області фактично не змінює відповідача по справі, яким у даному випадку є Державна служби України з безпеки на транспорті.
Матеріалами справи встановлено, що посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області на місці автодороги Н-08 на відрізку дороги Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя-Маріуполь було здійснено перевірку транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_3 з причепом Krone номерний знак НОМЕР_4 ,  за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №326138 від 14.12.2021 року. Висновками акту встановлено, що вантажний транспортний засіб  Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , яким кермував водій ОСОБА_2 , здійснював вантажне перевезення без оформлення документів, передбачених ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг. Водій під час перевірки надав посвідчення водія. У акті здійснено відмітку про відмову водія від підпису та пояснень.
Листом Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області без номера повідомлено ФОП ОСОБА_1 про розгляд питання про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
19.06.2023 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області було розглянуто акт та винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу ПШ 009537 у сумі 17000 грн. до ФОП ОСОБА_1 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , транспортний засіб Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 автобус, належить ФОП ОСОБА_1 .
Згідно тимчасового реєстраційного талона № ХХР 026680, транспортний засіб Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , який є автобусом, перебуває у користуванні ТОВ «Бастранс», не є власником. 
Позивач вказує та надає копію договору оренди транспортного засобу від 19.05.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Бастранс» передало у керування водію ОСОБА_2 транспортний засіб. Він не обізнаний, які дії з транспортним засобом робило ТОВ «Бастранс», адже транспортний засіб Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 перебуває у користуванні цього товариства. 
Листом від 30.06.2023 року ТОВ «Бастранс» підтверджує, що у нього у тимчасовому користуванні знаходиться автомобіль Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , на підставі тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_2 .
Згідно ч. 1 ст. 34, ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів. Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються перевезення.  Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України; для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду. Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для юридичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для юридичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України; для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для автомобільного самозайнятого перевізника: ліцензія, посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сервісна книжка, медична довідка. Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України; для водія легкового автомобіля - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, копія договору із замовником послуги, інші документи, передбачені законодавством України. Документи на перевезення пасажирів автобусами для власних потреб: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на автобус, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для водія юридичної особи на перевезення пасажирів легковими автомобілями для власних потреб - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України. Документи для фізичної особи на перевезення пасажирів легковими автомобілями для власних потреб - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.
Таким чином до переліку документів для здійснення внутрішніх перевезень визначених статтею 39 Закон віднесено договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг. Перелік документів, які повинні бути у наявності у водія під час здійснення ним перевезення не обмежується переліком визначеним ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Як свідчать встановлені обставини справи, під час перевірки транспортного засобу у водія транспортного засобу марки Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 автобус, були відсутні документи щодо перевезення пасажирів. 
Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч. 1 ст. 33 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів. 
Відповідно до норм  ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»  за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Позивач, відповідно до приписів  ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», не може бути суб`єктом відповідальності адже не є автомобільним перевізником та суб`єктом у якого в коритуванні перебуває транспортний засіб. 
Відповідно до  ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт»  автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Відповідно до абз. 4 п. 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, тимчасовий реєстраційний талон видається сервісним центром МВС за бажанням користувача чи розпорядника транспортним засобом та за зверненням власника, що передав транспортний засіб у користування і/або розпорядження фізичній або юридичній особі на строк, зазначений у його заяві або документах, які підтверджують право користування і/або розпорядження транспортним засобом.
Згідно з п. 6.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 року № 379, якщо власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортним засобом іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.
Таким чином, передача транспортного засобу у користування, у тому числі орендне, підтверджується тимчасовим реєстраційним талоном. Транспортний засіб Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 автобус, перебуває у користування ТОВ «Бастранс», який у свою чергу наданий для здійснення перевезення водію. 
Нормою ст. 14-3 КУпАП роз`яснено, що відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.
Суд апеляційної інстанції враховує, що згідно тимчасового реєстраційного талона № ХХР 026680, транспортний засіб Volkswagen, номерний знак НОМЕР_1 , який є автобусом, перебуває у користуванні ТОВ «Бастранс».
Відповідачем під час винесення оскаржуваної постанови не встановлено хто є власником, а хто є користувачем транспортного засобу та хто фактично здійснював перевезення. 
У відповідності частини 1 ст. 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. 
Таким чином, до відповідальності може бути притягнений автомобільний перевізник, що здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах, суб`єкт господарювання.
Вирішуючи спір у цій частині, суд апеляційної інстанції керується правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 02.08.2018 року у справі № 820/1420/17, від 09.08.2019 року у справі № 817/1051/16, від 09.08.2019 року у справі № 819/586/16, від 24.07.2019 року у справі № 803/1540/16, від 28.02.2019 року справі № 805/3598/16-а, 29.09.2020 року у справі № 236/1935/17, від 22.12.2021 року у справі № 420/3371/21, від 20.12.2018 року у справі № 804/8740/16.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
                              Не передбачено повернення судового збору суб`єкту владних повноважень. 
                              Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
                              Керуючись ст. 242, ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
п о с т а н о в и в:
                              Апеляційну скаргу Державної служби з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області – залишити без задоволення.
                              Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2023 року  в справі №280/4984/23 – залишити без змін.
                              Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 – 329 КАС України.  
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова