ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 р. 	Справа № 520/13930/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2023, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., м. Харків, повний текст складено 08.09.23  по справі № 520/13930/23
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд"  
до   Хмельницької митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України                    
про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд" (далі також - позивач, ТОВ "Ветсинтез-Трейд") звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Хмельницької митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (далі також - відповідач, Хмельницька митниця), в якій просило: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA400000/2023/000065/1 від 14 квітня 2023 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2023/000308 від 14 квітня 2023 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA400000/2023/000082/1 від 01 травня 2023 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2023/000348 від 01 травня 2023 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA400000/2023/000088/2 від 03 травня 2023 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2023/000359 від 03 травня 2023 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA400000/2023/000107/1 від 11 травня 2023 року;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2023/000372 від 11 травня 2023 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що ухвалюючи оскаржуване рішення, Харківський окружний адміністративний суд не надав належної оцінки доказам у справі, обставинам та матеріалам, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно не врахував, що позивачем разом з митними деклараціями надано як обов`язкові документи, вказані в ч. 2 ст. 53 МК України, так і ті, які в своїй сукупності підтверджують визначення митної вартості товарів; відповідачем безпідставно, в порушення ст. 58 МК України, здійснено визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу за ціною договору щодо ідентичних товарів без достатніх на те підстав.
За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
У відповіді на відзив на апеляційну скаргу позивач посилається на правові позиції Верховного Суду, які, на його думку, мають бути враховані під час розгляду справи.
Від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких він вказує, що відповідь на відзив на апеляційну скаргу, подана позивачем, фактично містить доповнення до обґрунтувань апеляційної скарги та не спростовує висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕТСИНТЕЗ-ТРЕЙД» є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” з присвоєнням ідентифікаційного коду юридичної особи 41557796, перебуває на обліку у ГУ ДПС у Харківській області, Східне управління, Індустріальна ДПІ (Слобідський район м. Харкова), зареєстроване місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Смольна, буд. 30.
Між Позивачем (як Покупцем) та компанією «VITOIL LTD Sp. ZO.O», 30-015UL. Swietokrzyska 12/323 Krakow, Poland. (як Продавцем) укладено зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу № 16-VT-23 від 10 січня 2023 року (далі також - договір № 16-VT-23).
За умовами п. 3.1. договору № 16-VT-23 загальна вартість товару складається із загальної вартості, яка вказана у специфікаціях до договору.
Відповідно до Специфікацій № 4, 5, 6, 7 до Договору № 16-VT-23 VITOIL LTD SP. Z О.О. повинно поставити товар - Ветеринарний препарат «Рейкокс», у кількості 22 000 кг, загальною вартістю 57 200 доларів США (2,6 долара США за кілограм); поставка товару здійснюється на умовах FOB Шанхай; оплата товару здійснюється з відстрочкою платежу на 180 днів з дати надходження товару на склад Покупця.
13.04.2023 на митний пост «Хмельницький» Хмельницької митниці подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ 23UA400040013136U6 на товар позивача «1. Лікарські засоби (Ветеринарні), що не містять пеніцилін, антибіотиків, гормонів, вітамінів, йоду та алкалоїдів спиртовмістних рідин. Розфасовані для роздрібної торгівлі, не в аерозольній упаковці - Ветеринарний препарат "Рейкокс" /(Veterinary preparation "Reycox"), Серія: 11 до 02.2025 - 22000 кг нетто, Не містить психотропні, наркотичні речовини та прекурсори, Торговельна марка: Ветсинтез, Країна виробництва: CN, Виробник: ТОВ Ветсинтез».
Митну вартість заявлено за першим (основним) методом визначення митної вартості (графа 43 МД), яка відповідала фактурній вартості в сумі 57 200,00 дол. США, з додаванням витрат на транспортування 290 167,81 грн.
01.05.2022 на митний пост «Хмельницький» Хмельницької митниці подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ 23UA400040014888U6 на товар позивача «1. Лікарські засоби (Ветеринарні), що не містять пеніцилін, антибіотиків, гормонів, вітамінів, йоду та алиалоїдів, спиртовмістних рідин. Розфасовані для роздрібної торгівлі, не в аерозольній упаковці - Ветеринарний препарат "Рейкокс" /(Veterinary preparation "Reycox"), Cepiя: 12 до 02.2025 - 22 000 кг нетто, не містить психотропні, наркотичні речовини та прекурсори, Торговельна марка: Ветсинтез, Країна виробництва: CN, Bиробник: ТОВ Ветсинтез».
Митну вартість заявлено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості (графа 43 МД), яка відповідала фактурній вартості в сумі 57 200,00 дол. США, з додаванням витрат на транспортування 277 319,81 грн.
02.05.2023 на митний пост «Хмельницький» Хмельницької митниці подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ 23UA400040015184U8 на товар позивача «1. Лікарські засоби (Ветеринарні), що не містять пеніцилін, антибіотиків, гормонів, вітамінів, йоду та алиалоїдів, спиртовмістних рідин. Розфасовані для роздрібної торгівлі, не в аерозольній упаковці - Ветеринарний препарат "Рейкокс" /(Veterinary preparation "Reycox"), Cepiя: 13 до 03.2025 - 22 000 кг нетто, не містить психотропні, наркотичні речовини та прекурсори, Торговельна марка: Ветсинтез, Країна виробництва: CN, Bиробник: ТОВ Ветсинтез».
Митну вартість заявлено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості (графа 43 МД), яка відповідала фактурній вартості в сумі 57 200,00 дол. США, з додаванням витрат на транспортування 284 099,40 грн.
01.05.2023 на митний пост «Хмельницький» Хмельницької митниці подано до митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ 23UA400040016082U6 на товар позивача «1. Лікарські засоби (Ветеринарні), що не містять пеніцилін антибіотиків, гормонів, вітамінів, йоду та алиалоїдів, спиртовмістних рідин. Розфасовані для роздрібної торгівлі, не в аерозольній упаковці - Ветеринарний препарат "Рейкокс" /(Veterinary preparation "Rеусох"), Серія: 14 до 03.2025 - 22 000 кг нетто, не містить психотропні, наркотичні речовини та прекурсори, Торговельна марка: Ветсинтез, Країна виробництва: CN, Bиробник: ТОВ Ветсинтез».
Митну вартість заявлено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості (графа 43 МД), яка відповідала фактурній вартості в сумі 57 200,00 дол. США., з додаванням витрат на транспортування 291 487,40 грн.
До вказаних митних декларацій (далі також – МД) декларантом надано товаросупровідні документи, вказані у графі 44 МД, у вигляді коду документа, номеру та дати документу, які додано до матеріалів справи.
У процесі митних консультацій позивачем до вказаних митних декларацій додатково подано платіжну інструкцію № ВТ-00621 від 11.04.2023; платіжну інструкцію № ВТ-00573 від 04.04.2023; платіжну інструкцію № ВТ-00631 від 12.04.2023; транзитну декларацію № 23ROCT190000227856 від 10.04.2023 (в якій вказано вартість транспортних послуг); договір № 1109 про надання транспортно - експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів; комерційну пропозицію від 06.02.2023; переклад комерційної пропозиції від 06.02.2023; договір № 1311-Т/22 від 16.06.2022 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно - імпортних та транзитних вантажів; лист INFOARK INTERNATIONAL CO, LIMITED; договір оренди виробничого комплексу № 25/07-20 від 24.07.2020; Договір № 27-07-02/22 від 27.07.2022 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно - імпортних та транзитних вантажів; договір № 1109 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно - імпортних та транзитних вантажів; транзитну декларацію № 23ROCT190000268841 від 21.04.2023; платіжну інструкцію № ВТ-00734 від 27.04.2023; платіжну інструкцію № ВТ-00694 від 24.04.2023; платіжну інструкцію № ВТ-00621 від 11.04.2023; комерційну пропозицію від 06.02.2023; Договір № 14/04 від 14.04.2023 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів; договір № 01038-212/1 від 01.03.2018 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів; транзитну декларацію № 23ROCT190000265110 від 25.04.2023 (в якій вказано вартість транспортних послуг); платіжну інструкцію № ВТ-00735 від 27.04.2023; платіжну інструкцію № ВТ-00741 від 28.04.2023; платіжну інструкцію № ВТ-00642 від 14.04.2023; звіт про оцінку майна № 10/05/2023 від 10.05.2023; платіжну інструкцію № ВТ-00680 від 20.04.2023; транзитну декларацію № 23ROCT190000296761 від 08.05.2023 (в якій вказано вартість транспортних послуг); комерційну пропозицію від 06.02.2023; договір № 14/04 від 14.04.2023 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів; договір № 01038-212/1 від 01.03.2018 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів; транзитну декларацію № 23ROCT190000265110 від 25.04.2023 (в якій вказано вартість транспортних послуг); платіжну інструкцію № ВТ-00799 від 09.05.2023; платіжну інструкцію № ВТ-00805 від 10.05.2023.
В результаті опрацювання митних декларацій митницею виявлено розбіжності, що впливають на правильність визначення митної вартості та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару.
У зв`язку з викладеним, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару за митними деклараціями, поданими позивачем, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товару від 14.04.2023 за №UА400000/2023/00065/1, від 01.05.2023 за №UА400000/2023/00082/1, від 03.05.2023 за №UА400000/2023/00088/2; від 11.05.2023 за №UА400000/2023/00107/1.
Так, у рішенні про коригування митної вартості від 14.04.2023 №UA400000/2023/000065/1 вказано, що документи, подані згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 53 МКУ, містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів. Зокрема: номер рахунку IBAN та SWIFT, зазначений у поданому до митного оформлення інвойсі не відповідає номерам рахунків, зазначеним у зовнішньоекономічному контракті; заявлений до митного оформлення виробник товару не відповідає виробнику, зазначеному у експертному висновку; експертний висновок містить інформацію про наявність специфікацій до контракту від 09.02.2023 за № 5, 6, 7, 8, які не подані до митного оформлення, при цьому пунктом 3.1 контракту визначено, що загальна вартість продукції складається із загальної вартості, зазначеної у специфікаціях. Окрім цього, пунктом 6 контракту передбачено страхування товару, умови якого визначаються у специфікаціях, при цьому наданою до митного оформлення специфікацією № 4, страхування не визначено, також дану складову митної вартості не заявлено до митного оформлення. Також подані до митного оформлення документи не містять інших, визначених частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень складових митної вартості, зокрема: вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів. Також митним органом установлено, що заявлений рівень митної вартості 2,96 дол. США/кг., нижче рівня (3,46 дол. США/кг.), за яким здійснювалось митне оформлення ідентичного товару 20.09.2022 за митною декларацією №UA403030/2022/019104 та значно нижче мінімального рівня, за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів (4,62 дол. США/кг.) за митною декларацією від 13.03.2023 за № UA400040/2022/008902. Окрім цього, заявлений до митного оформлення виробник товару є фактично є його отримувачем, отже існує прямий взаємозв`язок. Таким чином у митного органу є обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів та відповідно до статті VII ГАТТ є підстави вважати, що документи, подані до митного оформлення, не містять достовірної інформації щодо «дійсної вартості» товару, оскільки заявлений рівень митної вартості не підтверджений документально, документи не містять відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та документально підтверджених даних щодо складових митної вартості товарів.
У рішенні про коригування митної вартості від 01.05.2023 за № UA400000/2023/000082/1 вказано, що документи, подані згідно з ч. 2 та ч. 3 cт. 53 МКУ містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів. Зокрема: номер рахунку IBAN та SWIFT, зазначений у поданому до митного оформлення інвойсі, не відповідає номерам рахунків, зазначеним у зовнішньоекономічному контракті; заявлений до митного оформлення виробник товару не відповідає виробнику, зазначеному у експертному висновку; експертний висновок містить інформацію про наявність специфікацій до контракту від 09.02.2023 за № 6, 7, 8, які не подані до митного оформлення, при цьому пунктом 3.1 контракту визначено, що загальна вартість продукції складається із загальної вартості у специфікаціях. Окрім цього, пунктом 6 контракту передбачено страхування товару, умови якого визначаються у специфікаціях, при цьому наданою до митного оформлення специфікацією № 5, страхування не визначено, також дану складову митної вартості не заявлено до митного оформлення. Також подані до митного оформлення документи не містять інших, визначних частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень складових митної вартості, зокрема: вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів. При перевірці числових значень заявлених до митного оформлення складових митної вартості встановлено, що заявлені до митного оформлення витрати на транспортування з морського порту до місця ввезення на митну територію України становлять 50000 грн при відстані переміщення товару на 600 км, при цьому відповідно до наданих документів, що підтверджують вартість перевезення товару, витрати на перевезення товару від місця ввезення на митну територію України до місця доставки становлять також 45000 грн при відстані переміщення товару на 220 км. Тобто тариф перевезення товару, який включається до митної вартості на перевезення складає 83,3 грн./км, а який не включається - 204,55 грн/км. Також митним органом установлено, що заявлений рівень митної вартості 2,96 дол. США/кг., нижче рівня (3,46 дол. США/кг), за яким здійснювалось митне оформлення ідентичного товару 20.09.2022 за митною декларацією №UA403030/2022/019104 та значно нижче мінімального рівня, за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів (4,62 дол. США/кг.) за митною декларацією від 13.03.2023 за № UA400040/2022/008902. Окрім цього, заявлений до митного оформлення виробник товару є фактично є його отримувачем, отже існує прямий взаємозв`язок. Таким чином у митного органу є обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів та відповідно до статті VII ГАТТ, є підстави вважати, що документи, подані до митного оформлення, не містять достовірної інформації щодо «дійсної вартості» товару, оскільки заявлений рівень митної вартості не підтверджений документально, документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та документально підтверджених даних щодо складових митної вартості товарів.
У рішенні про коригування митної вартості від 03.05.2023 за №UA400000/2023/000088/2 вказано, що документи, подані згідно з ч. 2 та ч. 3 cт. 53 МКУ, містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів. Зокрема: місце відправлення вантажу, зазначене в рахунку на фрахт, не відповідає місцю відправлення, зазначеному у графі 20 МД; перевізники товару зазначені у транспортних документах та особа, з якою укладено договори перевезення, різні, що свідчить про наявність комісійної (брокерської) винагороди експедиторів, яка включена як складова митної вартості. До митного оформлення не подано заявку на перевезення, зазначену в рахунку 04823-2. Банківські платіжні документи щодо витрат на транспортування не містять підписів, визначених формою даних документів. Номер рахунку IBAN та SWIFT, зазначений у поданому до митного оформлення інвойсі, не відповідає номерам рахунків, зазначеним у зовнішньоекономічному контракті; заявлений до митного оформлення виробник товару не відповідає виробнику, зазначеному у експертному висновку; експертний висновок містить інформацію про наявність специфікацій до контракту від 09.02.2023 за № 5, 6, 7, 8, які не подані до митного оформлення, при цьому пунктом 3.1 контракту визначено, що загальна вартість продукції складається із загальної вартості, зазначеної у специфікаціях. Окрім цього, пунктом 6 контракту передбачено страхування товару, умови якого визначаються у специфікаціях, при цьому наданою до митного оформлення специфікацією № 4, страхування не визначено, також дану складову митної вартості не заявлено до митного оформлення. Також подані до митного оформлення документи не містять інших, визначених частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень складових митної вартості, зокрема: комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів. Також митним органом установлено, що заявлений рівень митної вартості нижче рівня (3,46 дол. США/кг.), за яким здійснювалось митне оформлення ідентичного товару 20.09.2022 за митною декларацією №UA403030/2022/019104 та значно нижче мінімального рівня за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів (4,62 дол. США/кг) за митною декларацією від 13.03.2023 № UA400040/2022/008902. Окрім цього, заявлений до митного оформлення виробник товару є фактично є його отримувачем, отже існує прямий взаємозв`язок. Також у митного органу є обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів та відповідно до статті VII ГАТТ є підстави вважати, що документи, подані до митного оформлення, не містять достовірної інформації щодо «дійсної вартості» товару, оскільки заявлений рівень митної вартості не підтверджений документально, документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та документально підтверджених даних щодо складових митної вартості товарів.
У рішенні про коригування митної вартості від 11.05.2023 за №UA400000/2023/000107/1 вказано, що документи, подані згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 53 МКУ, містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів. Зокрема: номер рахунку IBAN та SWIFT, зазначений у поданому до митного оформлення інвойсі, не відповідає номерам рахунків, зазначеним у зовнішньоекономічному контракті; заявлений до митного оформлення виробник товару не відповідає виробнику, зазначеному у експертному висновку; експертний висновок містить інформацію про наявність специфікації до контракту від 09.02.2023 за № 8, яка не подана до митного оформлення, при цьому пунктом 3.1 контракту визначено, що загальна вартість продукції складається із загальної вартості, зазначеної в специфікаціях; місце відправлення вантажу, зазначене в рахунку на фрахт, не відповідає місцю відправлення, зазначеному у графі 20 МД; перевізники товару, зазначені у транспортних документах та особа з якою укладено договори перевезення різні, що свідчить про наявність комісійної (брокерської) винагороди експедиторів, яка не включена до митної вартості, як її складова. Окрім цього, пунктом 6 контракту передбачено страхування товару, умови якого визначаються у специфікаціях, при цьому наданою до митного оформлення специфікацією № 7, страхування не визначено, також дану складову митної вартості не заявлено до митного оформлення. Також подані до митного оформлення документи не містять інших, визначних частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень складових митної вартості, зокрема: вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів. Також митним органом установлено, що заявлений рівень митної вартості 2,96 дол. США/кг., нижче рівня (3,46 дол. США/кг), за яким здійснювалось митне оформлення ідентичного товару 20.09.2022 за митною декларацією UA403030/2022/019104 та значно нижче мінімального рівня за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів (4,62 дол. США/кг.) за митною декларацією від 13.03.2023 за № UA400040/2022/008902. Окрім цього, заявлений до митного оформлення виробник товару є фактично є його отримувачем, отже існує прямий взаємозв`язок. Таким чином у митного органу є обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів та відповідно до статті VIIГАТТ є підстави вважати, що документи, подані до митного оформлення, не містять достовірної інформації щодо «дійсної вартості» товару, оскільки заявлений рівень митної вартості не підтверджений документально, документи не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та документально підтверджених даних щодо складових митної вартості товарів».
Відповідно до частини шостої статті 54 МКУ митним органом прийнято картки відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, якими за результатами перевірки митної декларації або документа, що її замінює, а також інших документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, перелік яких наведено у цій картці, повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з причин коригування митної вартості.
Не погоджуючись з указаними рішеннями про коригування митної вартості товарів та відповідними картками відмови, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення відповідають критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України, є правомірними та такими, що прийняті в межах чинного законодавства України.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі за текстом також - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012).
Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Вказані положення МК України кореспондуються з положеннями частини 2 статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року про те, що оцінка імпортованого товару повинна ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару, вартості.
Згідно з Угодою про застосування статті VII ГАТТ первинною основою для митної вартості за цією Угодою є "контрактна вартість", визначена в статті 1.
При цьому статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.
Частиною 2 статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ) визначено, що оцінка імпортованого товару повинна ґрунтуватися на «дійсній вартості» імпортованого товару, під якою слід розуміти ціну за якою такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умови повної конкуренції.
Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).
Частиною 2 статті 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
За приписами частини 4 статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Відповідно до частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
За приписами частини другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За частиною п`ятою статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).
Згідно з частиною 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, серед інших: витрати, понесені покупцем: комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів.
За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини восьмої статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим у розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
За результатами аналізу зазначених положень Митного кодексу України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.
Водночас митний орган має право відійти від наведених законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.
Разом з тим витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Верховний Суд у висновках за аналогічними справами сформував усталену позицію, відповідно до якої митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, виключають можливість застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. При цьому сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Зазначена вище позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/10733/15, від 09.04.2019 у справі № 825/1990/17, від 09.04.2019 у справі № 826/15850/15.
Отже митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта.
Ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таку правову позицію сформовано Верховним Судом у постановах від 05.03.2019 у справі № 815/143/17, від 09.04.2019 у справі № 825/1575/17.
Саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви в достовірності цих відомостей.
Зазначений висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 07 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.001625 (провадження № К/9901/31148/19).
Судом установлено, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару слугувало те, що подані декларантом до митного оформлення документи згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів.
Так, митним органом виявлено розбіжності, що впливають на правильність визначення митної вартості та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару, а саме:
- номер рахунку IBAN та SWIFT, зазначений у поданому до митного оформлення інвойсі, не відповідає номерам рахунків, зазначеним у зовнішньоекономічному контракті;
- заявлений до митного оформлення виробник товару не відповідає виробнику, зазначеному в експертному висновку;
- експертний висновок містить інформацію про наявність специфікацій до контракту від 09.02.2023 за № 5, 6, 7, 8, які не подані до митного оформлення, при цьому пунктом 3.1 контракту визначено, що загальна вартість продукції складається із загальної вартості, вказаної у специфікаціях;
- пунктом 6 контракту передбачено страхування товару, умови якого визначаються у специфікаціях, при цьому наданими до митного оформлення специфікаціями, страхування не визначено, також дану складову митної вартості не заявлено до митного оформлення;
- при перевірці числових значень, заявлених до митного оформлення складових митної вартості за митною декларацією від 01.05.2023 за №UА400040/2023/014888, встановлено, що заявлені до митного оформлення витрати на транспортування з морського порту до місця ввезення на митну територію України становлять 50000 грн при відстані переміщення товару на 600 км, при цьому відповідно до наданих документів, що підтверджують вартість перевезення товару, витрати на перевезення товару від місця ввезення на митну територію України до місця доставки становлять також 45000 грн при відстані переміщення товару на 220 км. Тобто тариф перевезення товару, який включається до митної вартості на перевезення складає 83,3 грн/км, а який не включається - 204,55 грн/км;
- за митною декларацією від 02.05.2023 №UA400040/2023/015184 місце відправлення вантажу, зазначене в рахунку на фрахт, не відповідає місцю відправлення зазначеному у графі 20 МД, при цьому перевізники товару зазначені у транспортних документах та особа з якою укладено договори перевезення різні, також до митного оформлення не подано заявку на перевезення, зазначену в рахунку 04823-2 та банківські платіжні документи щодо витрат на транспортування не містять підписів, визначених формою таких документів;
- подані до митного оформлення документи не містять інших, визначних частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень складових митної вартості, зокрема: вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів.
Щодо висновку митного органу про те, що номер рахунку IBAN та SWIFT, зазначений у поданому до митного оформлення інвойсі, не відповідає номерам рахунків, зазначеним у зовнішньоекономічному контракті, колегія суддів зазначає, що відповідно до умов специфікацій № 4, 5, 6, 7, 8  до зовнішньоекономічного договору купівлі-продажу №16-VT-23 від 10 січня 2023 року оплата товару здійснюється з відстрочкою платежу строком - 180 днів.
Отже помилка, допущена постачальником у інвойсах, не може слугувати підставою для висновку про заниження митної вартості товарів.
Крім того, позивачем до матеріалів справи надано лист від 24.05.2023, за змістом якого Vitoil LTD Sp. Z0.0 повідомляло про невірне зазначення відомостей в інвойсах №16-VT-23-4 від 09.02.2023; №16-VT-23-5 від 09.02.2023; №16-VT-23-6 від 09.02.2023; №16-VT-23-7 від 09.02.2023; №16-VT-23-8 від 09.02.2023, та вказало, що правильними є відомості, які вказано у контракті, а саме:
"Accounts: І BAN PLN: PL 35 1240 4533 1111 ООН 0403 8285
IBAN EUR: PL 60 1240 4533 1978 ООН 0403 8911
IBAN USD: PL 91 1240 4533 1787 ООН 0403 8979
Account branch: Bank Pekao S.A
Oddzial w Krakowie ul. Pijarska 1, 12404533
33-332 Krakow, POLSKA
SWIFT/BIC: PKOPPLPW".
Щодо висновку митного органу про те, що заявлений до митного оформлення виробник товару не відповідає виробнику, зазначеному в експертному висновку, заявлений до митного оформлення виробник товару є фактично його отримувачем, колегія суддів зазначає таке.
Позивачем під час консультацій відповідно до ч. 4 ст. 53 МКУ для підтвердження правильності визначення митної вартості товару  надавався до митного органу лист INFOARK INTERNATIONAL CO., LIMITED, який містить перелік компаній, що входять до корпорацій INFOARK INTERNATIONAL CO., LIMITED, а також договір оренди виробничих потужностей з однією з цих виробничих компаній, а саме INNER MONGOLIA ВЮК BIOLOGY CO., LTD, та відповідні пояснення.
Так, позивачем зазначалося, що ТОВ «ВЕТСИНТЕЗ» орендує у INNER MONGOLIA ВЮК BIOLOGY CO.,LTD, на підставі Договору оренди виробничого комплексу № 25/07-20 від 24.07.2020 виробничий комплекс, який знаходиться за адресою: TU О ELECTRICITY INDUSTRIAL PARK, TUOKETUO COUNTY, INNER MONGOLIA, 010206, CHINA.
Таким чином товар, який поставляється VITOIL LTD SP. Z O.O. за Договором № 16-VT-23, безпосередньо виготовляється силами та з матеріалів Компанії INFOARK INTERNATIONAL CO., LIMITED (Вантажовідправник), до складу якої входить - INNER MONGOLIA ВЮК BIOLOGY CO.,LTD (в якої TOB «ВЕТСИНТЕЗ» орендує виробничий комплекс), а отже саме ТОВ «ВЕТСИНТЕЗ» виступає його виробником, що також підтверджує Реєстраційне посвідчення № АВ-06323-01-16 від 14.02.2022, сертифікати якості.
Отже виробником товару є ТОВ «ВЕТСИНТЕЗ», а не ТОВ «ВЕТСИНТЕЗ-ТРЕЙД», яке, в свою чергу, має всі дозвільні документи на виробництво Ветеринарного препарату «Рейкокс», виготовлення якого здійснюється на виробничих потужностях ТОВ «ВЕТСИНТЕЗ».
Вантажовідправником є INFOARK INTERNATIONAL CO., LIMITED, який здійснює виробництво продукції на виробничих потужностях та за рецептурою ТОВ «ВЕТСИНТЕЗ».
Продавцем продукції - ветеринарного препарату «Рейкокс» за договором № 16VT-23 від 10.01.2023 є VITOIL LTD SP. Z О.О. Вказаний товар VITOIL LTD SP. Z 0.0. придбало в INFOARK INTERNATIONAL CO., LIMITED, що підтверджують експортні декларації, а безпосереднім виробником є ТОВ «ВЕТСИНТЕЗ».
Одержувачем є ТОВ «ВЕТСИНТЕЗ-ТРЕЙД», про що свідчить договір № 16VT-23 від 10.01.2023.
Щодо висновку митного органу про те, що експертний висновок містить інформацію про наявність специфікацій до контракту від 09.02.2023 за № 5, 6, 7, 8, які не подані до митного оформлення, при цьому пунктом 3.1 контракту визначено, що загальна вартість продукції складається із загальної вартості, вказаної у специфікаціях, колегія суддів зазначає, що до митного оформлення товарів надавались окремі специфікації на кожну партію товару.
При цьому митному органу була надана комерційна пропозиція від 06.02.2023 від Vitoil LTD Sp. Z O.O., згідно з якою при купівлі ветеринарного препарату «Рейкокс» більше ніж 200 000 кг ціна складатиме 2,60 доларів США за кг.
Так, з метою придбання товару за економічно вигідною ціною між позивачем та Vitoil LTD Sp. Z О.О. укладено специфікації № 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 від 09.02.2023 на поставку товару - «Рейкокс» загальною кількістю - 220 000 кг та вартістю за кілограм - 2,60 доларів США, як це перебачено комерційною пропозицією, поданою до митного органу.
Щодо висновку митного органу про те, що пунктом 6 контракту передбачено страхування товару, умови якого визначаються у специфікаціях, при цьому наданими до митного оформлення специфікаціями, страхування не визначено, також дану складову митної вартості не заявлено до митного оформлення, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до п. 6 Договору № 16ЛГГ-23 умови щодо страхування вказуються у Специфікаціях до цього договору.
Проте у специфікаціях відсутні відомості щодо страхування товару, що, в свою чергу, свідчить про те, що товар не був застрахований.
Отже витрати на страхування не включено до митної вартості товарів, придбаних позивачем, і висновок митного органу про те, що під час митного оформлення товарів таку складову митної вартості не було заявлено до митного оформлення є також необґрунтованим.
Щодо висновків митного органу в частині вартості транспортних послуг, колегія суддів зазначає таке.
За матеріалами справи позивачем до митних декларацій надавалися довідки про транспортні витрати як щодо морських перевезень, так і щодо перевезень автомобільним транспортом, з детальним описом вартості на міжнародних сполученнях та по території України.
При цьому за умовами відповідних договорів вартість послуг з транспортування встановлювалася перевізниками (виконавцями) та не залежала від позивача.
Згідно з наданими позивачем довідками про транспортні витрати, рахунками на оплату, платіжними дорученнями транспортні витрати були включені до складу митної вартості товарів.
Надані позивачем до митного органу документи належним чином підтверджують вартість послуг з транспортування товару, придбаного позивачем.
За висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 31 травня 2019 року у справі № 804/16553/14, якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Щодо інших числових значень, заявлених до митного оформлення складових митної вартості товарів, придбаних позивачем, колегія суддів зазначає таке.
Умовами п. 5 Договору № 16ЛЛГ-23 визначено, що упаковка та маркування мають бути погоджені з покупцем. Упаковка товару повинна забезпечити його збереження та безпечну доставку. Упаковка (тара) не є зворотною та повторному використанню не підлягає.
Отже згідно з умовами Договору № 16-УТ-23 упаковка товару входить в його вартість.
Крім того, відповідно до Договору № 01038-212/1 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів, Виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.
При необхідності для виконання своїх зобов`язань за договором, Виконавець має укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та другими організаціями. Документом, що підтверджує наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями, є транспортний документ -коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна.
Згідно з Договором № 1311-Т/22 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів, експедитор зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів у великотоннажних контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу.
Відповідно до умов Договору № 27-07-02/22 Експедитор за рахунок Клієнта організовує перевезення його вантажів на умовах, погоджених Сторонами, а також надає інші послуги Клієнтові за погодженням Сторін, в тому числі щодо митного оформлення вантажу, оплаті провізної плати (залізничного тарифу) за завантажені та порожні рейси РС та інші послуги/роботи надані залізницею/перевізником.
У довідках на транспортні перевезення (фрахт) товару, придбаного позивачем, указано номер контейнера, який також зазначено у коносаменті.
Отже транспортування товару, придбаного позивачем, здійснювалось у контейнерах, користування якими включено до вартості транспортних послуг та, відповідно, включено до митної вартості товарів.
Разом з тим за матеріалами справи особа, яка здійснювала декларування придбаних позивачем товарів - ОСОБА_1 , є директором ТОВ «ВЕТСИНТЕЗ-ТРЕЙД», відповідно до Наказу № 6-К від 24.03.2021 та не отримує брокерську винагороду, що, в свою чергу, пояснює невключення її до складу митної вартості.
Отже ТОВ «Ветсинтез-трейд» при здійсненні митного оформлення товару надало всі необхідні та достатні документи, які чітко ідентифікували товар та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість, як убачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, митниця безпідставно скоригувала митну вартість та  застосувала резервний метод визначення митної вартості товару.
При цьому щодо всіх спірних митних декорацій відповідач визначив різні суми коригування, а саме:
3,1607 дол. США/кг - за митною декларацією № 23UA400000902787U3;
3,1607 дол. США/кг - за митною декларацією № 23UA400040014888U1;
3,1604 дол. США/кг - за митною декларацією № 23UA400040015184U8;
3,1696 дол. США/кг - за митною декларацією № 23UA400040016082U6.
Крім того, згідно з Договором № 16-VТ-23 від 10 січня 2023 року та специфікацією № 8 до договору за митною декларацією № 23UA400040017880U0 від 24.05.2023 митним органом здійснено митне оформлення товару - Ветеринарного препарату «Рейкокс» у кількості 22 000 кг за задекларованою позивачем вартістю, а саме - 57 200 доларів США (2,6 долара США за кілограм).
Зазначене свідчить про те, що у контролюючого органу відсутній єдиний підхід до визначення митної вартості товарів, які заявлялися позивачем до митного оформлення, та про необґрунтованість оскаржуваних рішень митного органу.
Як убачається з оскаржених рішень про коригування митної вартості товарів, у них зазначено дати та номери митних декларацій, на підставі яких здійснено коригування митної вартості імпортованих товарів, з посиланням на те, що за ними здійснювалося митне оформлення ідентичних товарів 20.09.2022 (за ціною 3,46 дол. США/кг) та 13.03.2023 (за ціною 4,62 дол. США/кг), що не дає підстав вважати такі рішення обґрунтованими та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.
Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 19.06.2018 у справі № 826/6346/16; від 31.01.2018 у справі № 813/7272/13-а; від 02.03.2018 у справі № 804/2997/17, від 26.02.2019 у справі № 808/454/18.
Отже митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. 
Тому митницею неправомірно скориговано митну вартість придбаних позивачем товарів.
Окремо колегія суддів зазначає, що застосування цінової інформації щодо імпортних операцій за фактами митних оформлень за митними деклараціями, митне оформлення яких є максимально наближеним до дати поточного (спірного) митного оформлення, не відповідає вимогам чинного законодавства, що узгоджується з висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 820/1982/17.
Та обставина, що рівень задекларованої митної вартості товару нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не може бути підставою для витребування додаткових документів. Цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.
При відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками контролюючий орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.
Інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки в інформаційній базі відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо можливих судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення.
Зазначений висновок відповідає сталій практиці Верховного Суду (постанови від 09.10.2018 у справі № 826/24835/15, від 24.01.2019 у справі № 820/636/17, від 21.01.2020 у справі № 812/2336/14, від 13.02.2020 у справі № 810/1175/16, від 26.01.2021 у справі № 826/13892/16).
Зокрема з МД від 20.09.2022 за № UА403030/2022/019104, яку митним органом ураховано при прийнятті оскаржуваних рішень щодо визначення митної вартості товарів позивача, вбачається, що ветеринарний препарат «Рейкокс» поставлявся згідно з Договором № 15-VТ-20 від 20.01.2020 і його вартість 3,46 дол. США/кг визначено за 5 000 кг, а не за партію товару більше 200 000 кг, яка придбана позивачем за договором № 16-VT-23 від 10.01.2023.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що отримана з бази даних ЄАІС Держмитслужби інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування не було оскаржено до суду та скасовано судом. Тоді як матеріали справи таких доказів не містять.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 19 січня 2021 року у справі № 810/4194/15.
Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірних рішень про коригування митної вартості товарів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що за відсутності документів, які б пояснили сумніви митного органу, відповідач мав достатні та обґрунтовані підстави для невизнання митної вартості товару за ціною договору, враховуючи таке.
Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Водночас наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Як убачається з матеріалів справи, позивачем разом із митними деклараціями було надано документи, необхідні для митного оформлення товару.
Проте митним органом не зазначено, які саме розбіжності мають подані документи, чи яких відомостей не вистачає, або які наявні ознаки підробки документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Докази того, що у позивача існували такі обставини чи розбіжності відповідачем не надано.
Окрім того, обґрунтованість митної вартості ветеринарного препарату «Рейкокс» /(Veterinary preparation "Reycox"), який систематично ввозився позивачем на митну територію України на підставі договору № 16-VT-23 від 10 січня 2023 року, підтверджена експортним висновком № 407 від 03.04.2023, ціновою інформацією виробника відповідної продукції та звітом про оцінку майна № 10/05/2023 від 10.05.2023.
Так, відповідно до експортного висновку № 407 від 03.04.2023 та згідно з ціновою інформацією, отриманою у відповідь на запит позивача від компанії-виробника відповідної продукції -  «INFOARK INTERNATIONAL CO., Ltd» (Китай), рівень ціни на ветеринарний препарат «Рейкокс» /(Veterinary preparation "Reycox") становить 2,50 дол. США/кг, на умовах поставки FOB - Shanghai.
За інформацією зі звіту про оцінку майна № 10/05/2023 від 10.05.2023, складеного Регіональним торгівельно-виробничим підприємством «ГРАНІД», ринкова вартість товару - «Рейкокс», що належить ТОВ «ВЕТСИНТЕЗ-ТРЕЙД» на території країни походження (Китай) на умовах доставки FOB-SANGHAI (Китай) в доларах США за один кілограм ваги складає 2,600 доларів США (т. 2 а.с. 65-70).
Враховуючи наведене рівень ціни на ветеринарний препарат «Рейкокс», а саме, 2,60 дол. США/кг на умовах поставки FOB - Shanghai, що імпортовано позивачем згідно зі Специфікаціями № 4, № 5, № 6, № 7, № 8 від 09.02.2023 до договору № 16-VT-23 від 10.01.2023, є не нижче рівня ціни виробника.
Колегія суддів звертає увагу, що право позивача довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не є обмеженим поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення митного контролю. Право надавати заперечення щодо висновків митного органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається декларанту як під час митного контролю, так і на усіх стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.
Положення статей 9, 77, 80 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язують суд вжити заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, запропонувати сторонам подати докази на підтвердження своєї правової позиції, у разі необхідності витребувати докази з власної ініціативи, всебічно, повно та об`єктивно оцінити наявні у справі докази тощо.
Суд не може обмежити право платника довести в судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення митного контролю.
З урахуванням установлених у справі обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем безпідставно здійснено визначення митної вартості імпортованого товару не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням резервного методу, який застосовано без достатніх на те підстав та з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 МК України.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 02 березня 2021 року у справі № 809/857/17.
Отже суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих митницею рішень. 
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів № UA400000/2023/000065/1 від 14 квітня 2023 року, № UA 400000/2023/000082/1 від 01 травня 2023 року, № UA 400000/2023/000088/2 від 03 травня 2023 року, № UA 400000/2023/000107/1 від 11 травня 2023 року.
Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідними від рішень про коригування митної вартості, а отже також підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що оскаржувані рішення та картки відмови відповідають критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України, є правомірними та такими, що прийняті в межах чинного законодавства України.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному рішенні, та приймаються колегією суддів в якості належних.
Висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовими позиціями, що містяться, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі № 820/1982/17 та від 26.01.2021 у справі № 826/13892/16 від 26.01.2021.
Згідно із приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також у зв`язку із тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат із урахуванням положень статті 139 КАС України, колегія суддів виходить з того, що за подання позовної заяви позивачем сплачено 8631,82 грн та за подання апеляційної скарги – 10 358,18 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями.
Так як Другим апеляційним адміністративним судом ухвалено нове рішення, яким адміністративний позов задоволено, рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, стягнувши з Хмельницької митниці за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень 18 990,00 грн (8631,82+10 358,18) на користь позивача.
Щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, до апеляційної скарги таких доказів позивачем також не надано.
За таких обставин підстави щодо проведення розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу відсутні.
В апеляційній скарзі позивач указує, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу ним будуть подані у строки, вказані в ч. 7 ст. 139 КАС України.
Проте колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною восьмою статті 262 КАС України передбачено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
З огляду на викладене у цій справі на стадії розгляду справи у суді апеляційної інстанції дебати, як частина судового розгляду, не передбачені.
Виходячи з приписів частини третьої статті 143 КАС України, сторони мали подати докази, що підтверджують розмір понесених ними судових витрат, до закінчення розгляду справи. 
Керуючись ст. 139, 143, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд" - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 по справі № 520/13930/23 - скасувати.
Прийняти постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд" задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA400000/2023/000065/1 від 14 квітня 2023 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2023/000308 від 14 квітня 2023 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA400000/2023/000082/1 від 01 травня 2023 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2023/000348 від 01 травня 2023 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA400000/2023/000088/2 від 03 травня 2023 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2023/000359 від 03 травня 2023 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA400000/2023/000107/1 від 11 травня 2023 року.
Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400040/2023/000372 від 11 травня 2023 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (ЄДРПОУ 43997560) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез-Трейд" (ЄДРПОУ 41557796) сплачений судовий збір у сумі 18 990 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн 00 коп. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    О.В. Присяжнюк