ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 березня 2024 року	Львів	Справа № 380/19397/23 пров. № А/857/22307/23	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Довгої О.І., Шавеля Р.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на  додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року (суддя Брильовський Р.М. ухвалене в м. Львові) у справі № 380/19397/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ» до  Львівської митниці про визнання протиправними дії та скасування рішення, -
                                                           ВСТАНОВИВ:
04.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ»  звернулась в суд з позовом до Львівської митниці, про визнання протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900633/2 від 04.07.2023.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року позовну заяву задоволено повністю.
Представником позивача подано заяву про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 8500, 00 грн.
Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ» до Львівської митниці про визнання протиправними дії та скасування рішення задоволено частково. Ухвалено додаткове рішення.Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУКОВИНСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ»  понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на суму 3000 грн 00 коп. У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням суду, його оскаржив відповідач- Львівська митниця, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати додаткове  рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року та прийняти постанову якою відмовити повністю в задоволенні понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з огляду на те, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягають доведенню, то у разі ненадсилання копій відповідних доказів іншій стороні фактично матиме наслідком порушення принципу змагальності та неможливості іншим учасникам судового розгляду бути ознайомленим із їхнім змістом. Вказані обставини позбавляють можливості іншу сторону надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку.
Оскільки апеляційна скарга подана на додаткове рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. З ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, передбачено, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Проаналізувавши наведені положення законодавства суд першої інстанції вірно зробив висновок, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Поряд з цим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, обґрунтовуючи понесені витрати на правову допомогу, подав суду: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 01.08.2023; копію додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги від 01.08.2023; копію акта здавання-приймання виконаної роботи (наданих послуг) б/н від 04.08.2023; копію рахунку на оплату №б/н від 04.08.2023, складеного Адвокатським об`єднанням «Паславський, Каралюс і Партнери»; копію платіжної інструкції №250 від 04.08.2023 ПАТ АТ «УКРГАЗБАНК» (призначення платежу «Оплата за надання професійної правничої допомоги згідно рахунку №б/н від 04.08.2023»).
З перелічених вище доказів вбачається, що позивачу надано професійну правничу допомогу за обсягом послуг: надання консультацій з вивченням документів наданих, клієнтом, розроблення концепції юридичного супроводу клієнта, шляхом встановлення та дослідження усіх обставин у спорі, встановлення всіх учасників справи, надання обставинам належної оцінки, правовий аналіз норм законодавства, що регулюють виниклі правовідносини, дослідження практики; підготовка, складання, оформлення, заяв по суті справи, виготовлення копій документів, що додаються до заяви, позовна заява. Понесені витрати на професійну правничу допомогу склали 8000,00 грн.
Разом з тим апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що з огляду на предмет спору, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критеріїв розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 8000,00 грн є неспівмірною зі складністю справи, яка за даних правовідносин віднесена до категорії справ незначної складності, судова практика з вирішення даного спору судом є незмінною, сталою та чисельною, а обсяг наданих адвокатом послуг є незначним.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, предмет спору не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними; обсяг справи становить біля 130 аркушів. Окрім цього, Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень щодо справ у аналогічних правовідносинах, що не потребує значного часу на опрацювання нормативно- правових актів, пошуку в Єдиному державному реєстрі судових рішень та вивчення практики в аналогічній категорії справ.
Відтак, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що витрати на професійну правничу не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.
Тому, з урахуванням критеріїв пропорційності, а також обсягу наданих послуг, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що підставним є присудження на користь позивача за рахунок фінансування відповідача витрат на професійну правничу допомогу в обсязі 3000,00 грн.
Враховуючи все викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 
                                                    П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі №380/19397/23 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Р. М. Шавель