ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 597/28/24	Головуючий у 1-й інстанції Васильченко В.В. 	
Провадження № 33/817/229/24 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Данильчука Н.Б. на постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Згідно постанови, суд першої інстанції визнав доведеним, що 02.01.2024 о 21 год. 44 хв. в с. Колодрібка по вул. Томаківка, 10, водій ОСОБА_1 , керував т/з Опель Омега д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 з результатом 1,23% проміле. Від проходження огляду в медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 

В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 - адвокат Данильчук Н.Б. просить скасувати постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивує тим, що:
працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння;
огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проведений з порушенням, так як на відеозаписі не видно процедури огляду, проведеного без залучення свідків, а саме: розпаковки мундштука, надання Драгера для продувки, а також хто саме проходить огляд на стан сп`яніння - ОСОБА_1 чи інша особа; 
ОСОБА_1 з результатом огляду працівником поліції на місці зупинки не був згідний, а тому цей огляд не є доказом перебування особи у стані сп`яніння. Отже, зазначення у протоколі порушення вимог п.2.9.а ПДР є безпідставним. 

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 — адвоката Данильчука Н.Б., який просив проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 і задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції в цьому випадку не дотримався вказаних вимог закону і залишив поза увагою обставин, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху і кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції вказаної статті нею передбачено відповідальність за:
1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 
2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 
3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В оскарженій постанові суд першої інстанції вказав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Однак, такий висновок суду наявні у цій справі докази не підтверджують.
Згідно ч.2 ст.266 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021 року) огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу газоаналізатор “Alcotest Drager 6810”, з результати якого вказували на його перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Однак, в матеріалах справи відсутні відомості, які би підтверджували згоду ОСОБА_1 з результатами такого огляду.
За змістом ч.3 ст.266 КУпАП результати проведеного поліцейським огляду на місці зупинки є підставою для кваліфікації дій особи за ст.130 КУпАП і складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення лише у тому випадку, якщо водій погодився з результатами такого огляду.
У випадку незгоди водія з результатами проведеного поліцейським огляду він проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП).
Також, відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України. МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі за текстом Інструкція), у разі незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно вимог ч.5 ст.266 КУпАП та п.22 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Факт незгоди ОСОБА_1 з результатом огляду підтверджується матеріалами справи, а саме даними, що зафіксовані на диску з відеофіксацією проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки. Також, у складеному поліцейським Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів відсутній підпис ОСОБА_1 у графі “З результатами згоден”, а наявний запис про відмову від підпису, що вказує на відсутність згоди ОСОБА_1 з результатами проведеного працівником поліції огляду на місці зупинки автомобіля.
За змістом ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, з результатами огляду на стан сп`яніння проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Визнаючи доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП суд першої інстанції враховував, що вона підтверджується зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №179580 від 02 січня 2024 року; відеозаписом фіксування події; актом огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
Однак, перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що при оформленні матеріалів цієї справи і складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП працівники поліції взагалі не з`ясовували питання про те, чи згідний ОСОБА_1 з результатами проведеного ними огляду, та не запропонували останньому пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я. 
Так, з доданого до протоколу відеозапису нагрудної камери поліцейського (файл VID240102-214126F-000000-000000-0014.MOV з 22:09:35 год) вбачається, що працівник поліції після проходження ОСОБА_1 огляду на місці з використанням алкотестеру “Drager 6810” не з`ясував, чи згідний водій з оголошеним результатом тестування, та не роз`яснив право пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (п.7 Розділу 1 Інструкції №1452/735), та розпочав оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.
Щодо Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду встановлено, що даний акт лише підтверджує факт незгоди ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння, так як у відповідній графі відсутній підпис ОСОБА_1 про його згоду з результатами показання алкотестера.
Крім того, слід зазначити, що факт не згоди ОСОБА_1 з результатом огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння також підтверджується і роздруківкою тестування на алкоголь, у якій відсутній підпис ОСОБА_1 , який би підтверджував згоду останнього з результатом такого огляду.
В даному випадку за відсутності зафіксованої належним чином згоди водія ОСОБА_1 з результатами огляду працівниками поліції на стан сп`яніння на місці зупинки, результати такого огляду відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП могли бути лише підставою для направлення водія в заклад охорони здоров`я (чого працівниками поліції зроблено не було), а не доказом наявності стану сп`яніння.
Оскільки, факт згоди з результатами огляду на стан сп`яніння проведеного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів не підтверджується матеріалами справи, зокрема зазначеними даними відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, то апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати доведеним в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками порушення ним вимог п.2.9 “а” ПДР України, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Таким чином, при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівники поліції не виконали свій обов`язок щодо збирання доказів викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, які повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів. 
Також, працівники поліції всупереч вимог ч.3 ст.266 КУпАП не забезпечили у встановленому порядку направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі і не склади відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження такого огляду, тобто порушення п.2.5. Правил дорожнього руху і за ознаками відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
При цьому, суд не вправі визнавати доведеними ті обставини, які не зазначені у складеному відносно особи протоколі та самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення за іншими ознаками ніж ті, які викладені в протоколі, який у справах про адміністративні правопорушення фактично є формулюванням обвинувачення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Окрім того, суд зобов`язаний при розгляді справи застосовувати принцип презумпції невинуватості особи, а саме, що відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи наявні у цій справі докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення ОСОБА_1 порушення вимог п.2.9 “а” ПДР України адміністративного правопорушення і відповідно правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за ознаками керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції належить скасувати, а провадження у цій справі закрити за відсутністю події та складу вказаного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Данильчука Н.Б. — задовольнити.
Постанову Заліщицького районного суду Тернопільської області від 19 лютого 2024 року - скасувати, а провадження за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя