ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
           
10 січня 2024 року
м. Київ
 
справа № 753/16924/20
провадження № 61-7078св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Фаловської І. М., 
 
суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Олійник А. С., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), 

учасники справи: 
 
позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк»,
 
відповідач -   ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року в складі судді Заставенко М. О. та постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року в складі колегії суддів: Махлай Л. Д., Немировської О. В., Ящук Т. І., 
 
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2020 року АТ «Альфа - Банк» (назву змінено на АТ «Сенс-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на земельну ділянку, загальною площею 0,0738 га, кадастровий номер 8000000000:90:021:0019, цільове призначення будівництво та обслуговування житлового будинку та господарський будівель і споруд, розташований за адресою:             АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на суму 35 617,39 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом 13 771,79 дол. США, заборгованість за відсотками 15 478,87 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 2 527,13 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення відсотків 3 839,60 дол. США, шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.
 
Короткий зміст рішень cудів першої та апеляційної інстанцій
 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року, позовну заяву АТ «Сенс Банк» залишено без розгляду на підставі пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачем без поважних причин не подано до суду доказів, необхідних для вирішення спору, які були витребувані ухвалою суду, а також не повідомлено про неможливість подання таких доказів.
 
Аргументи учасників справи
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів
 
10 травня 2023 року АТ «Сенс Банк», засобами поштового зв`язку, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року у цій справі, у якій заявник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу для продовження розгляду по суті справи до суду першої інстанції.
 
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на пункти 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі заявник зазначає, що представником банку до суду було направлено клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 02 червня 2022 року, з метою надання часу для виконання вимог ухвали від 18 жовтня 2021 року. 27 липня та 23 листопада 2021 року позивачем надано клопотання про долучення доказів, що вказує на те, що банк не ухилявся від виконання зобов`язань та зацікавлений у вирішенні спору. Ухвалою від 02 червня 2022 року до АТ «Альфа-Банк» застосовано захід процесуального примусу у вигляді штрафу. Станом на час подання касаційної скарги відповідна ухвала суду виконана в повному обсязі. 
 
Вказує, що на той час, коли ухвала суду не була виконана, в Україні запроваджено карантинні обмеження, у зв`язку із чим затягнувся процес її виконання, тому що всі процесуальні документи та кредитні справи були вивезені до архіву у Чернігівську область, представнику банку надано із запізненням відповідь із бухгалтерського відділення на витребувані судом документи. Крім того, суд не визнавав явку представника позивача обов`язковою та не обґрунтував в ухвалі чому неявка представника позивача перешкоджала розгляду справи.
 
Доводи відзиву на касаційну скаргу
 
У липні 2023 року ОСОБА_1 подала відзив на касаційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.
 
Провадження у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2023 року відкрито касаційне провадження в зазначеній цивільній справі, витребувано справу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 12 травня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві Сердюку В. В., судді, які входять до складу колегії: Фаловська І. М., Стрільчук В. А. 
 
У липні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
 
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25 липня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві Сердюку В. В., судді, які входять до складу колегії: Фаловська І. М., Стрільчук В. А. 
 
На підставі службової записки судді ОСОБА_2 у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_3 розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду Олени Грицик від 08 листопада 2023 року, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи в частині заміни судді, який не входить до складу постійної колегії суддів.
 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 08 листопада 2023 року справу призначено судді-доповідачеві Сердюку В. В., судді, які входять до складу колегії суддів: Карпенко С. О., Фаловська І. М.   
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2023 року справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження колегією у складі п`яти суддів.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Установлено, що АТ «Альфа-Банк» (назву змінено на АТ «Сенс-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
 
Додані до позовної заяви копії документів були завірені адвокатом Черкавським Ю. С.
 
27 липня 2021 року відповідачка подала до суду клопотання про витребування у позивача належним чином завірених копій: кредитної справи за кредитним договором № 380/2067/08-Пі від 11 серпня 2008 року; платіжних документів про надання                     ОСОБА_1 кредиту та отримання його нею (заяви на видачу готівки з позичкового рахунку № НОМЕР_1 та квитанції про отримання; меморіальних ордерів про зарахування кредитних коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_1 ); документів, що підтверджують відкриття ОСОБА_1 рахунків № НОМЕР_1 ,                № НОМЕР_2 ; індивідуальної ліцензії на здійснення разової валютної операції, зокрема, використання кредиту, наданого ОСОБА_1 в іноземній валюті, як засобу платежу; генеральної ліцензії банку АТ «Укрсоцбанк»; витягів за рахунками                           № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за кредитним договором № 380/2067/08-Пі від 11 серпня 2008 року за весь період дії кредитного договору в розрізі обліку заборгованості за кредитом, простроченим кредитом, процентах, прострочених процентах, комісії, простроченої комісії, пені з урахуванням переносів (включно з періодами до/після переносу сальдо) (том 1, а. с. 67-71).
 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року клопотання відповідача про витребування доказів задоволено, витребувано у АТ «Альфа-Банк» належним чином завірені копії вказаних документів.
 
23 жовтня 2021 року копію ухвали Дарницького районного суду міста Києва                        від 18 жовтня 2021 року направлено позивачу для виконання.
 
23 листопада 2021 року представник позивача ОСОБА_4 на виконання вимог ухвали від 18 жовтня 2021 року надав суду документи, а саме: копію кредитної справи за кредитним договором № 380/2067/08-Пі від 11 серпня 2008 року; копію генеральної ліцензії банку АТ «Укрсоцбанк»; копії витягів за особовими рахунками                                               № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за кредитним договором № 380/2067/08-Пі від 11 серпня 2008 року.
 
Разом із тим, позивачем не в повному обсязі виконано вимоги ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року, зокрема, не надано: копії платіжних документів про надання ОСОБА_1 кредиту та отримання його нею за її підписом (заяви на видачу готівки з позичкового рахунку № НОМЕР_1 та квитанції про отримання, меморіальних ордерів про зарахування кредитних коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_1 ); документів, що підтверджують відкриття ОСОБА_1 рахунку № НОМЕР_1 та рахунку  № НОМЕР_2 ; індивідуальної ліцензії на здійснення разової валютної операції, зокрема, використання кредиту, наданого ОСОБА_1 в іноземній валюті, як засобу платежу; витягів за рахунками                              № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за кредитним договором від 11 серпня                2008 року № 380/2067/08-Пі за весь період дії кредитного договору (надано лише за період з 11 серпня по 28 листопада 2008 року) в розрізі обліку заборгованості за кредитом, простроченим кредитом, процентах, прострочених процентах, комісії, простроченій комісії, пені з урахуванням переносів (включно з періодами до/після переносу сальдо).
 
11 лютого 2022 року судом повторно направлено копію ухвали на адресу позивача, яка ним отримана 22 лютого 2022 року (том 2, а. с. 61-62).
 
20 квітня 2022 року судом втретє направлено позивачу копію ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року про витребування доказів, яка ним була отримана 09 травня 2022 року.
 
В судове засідання, призначене на 02 червня 2022  року, позивач не з`явився та витребувані судом документи не подав.
 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року до                       позивача АТ «Альфа Банк» застосовано захід процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 24 840,00 грн.
 
Застосовуючи до АТ «Альфа Банк» захід процесуального примусу, суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року у позивача витребувано докази, який тричі отримав вказану ухвалу суду, проте не виконав її. Дії банку щодо ненадання на вимогу суду витребуваних письмових доказів порушують права учасників процесу та суперечать вимогам статей 6, 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  (далі - Конвенція) щодо права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку та недопустимість зловживання процесуальними правами. 
Не погоджуючись з ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 02 червня 2022 року, АТ «Альфа Банк» оскаржило її в апеляційному порядку.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2022 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» залишено без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду        м. Києва від 02 червня 2022 року - без змін.
 
Доводи апеляційної скарги банку зводилися до того, що з метою надання часу для виконання ухвали про витребування доказів позивачем направлено до суду клопотання, в якому він просив відкласти розгляд справи, призначеної на 02 червня 2022 року, проте суд першої інстанції таке клопотання до уваги не взяв і безпідставно вважав, що ухвала суду позивачем не виконана без поважних причин. Крім того, як на підставу невиконання вимог ухвали суду позивач посилався на запровадження на території України воєнного стану.
 
Відхиляючи вказані доводи апеляційної скарги та залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що копія ухвали Дарницького районного суду від 18 жовтня 2021 року про витребування доказів судом позивачу направлялися тричі, втретє вказану копію, надіслану 20 квітня 2022 року, він отримав 09 травня 2022 року, проте протягом п`яти днів з дня вручення йому копії ухвали не повідомив суд про неможливість подати витребувані докази. 
 
Саме по собі введення воєнного стану на території всієї держави, який продовжений і на теперішній час, без посилання представника позивача на конкретні обставини, які були об`єктивно непереборними, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість позивачу надати суду витребувані документи, або повідомити про неможливість їх подання, не може вважатися поважною причиною не виконання позивачем ухвали суду.
 
Місцезнаходження АТ «Альфа-Банк» є місто Київ, вул. Велика Васильківська, 100, а згідно з офіційними даними Міністерства оборони України 02 квітня 2022 року уся Київська область була звільнена від російських окупантів.
 
Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
За частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги у межах, які стали підставою відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду на підставі пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, на яких базуються його позовні вимоги та які є необхідними для вирішення спору. 
Колегія суддів Верховного Суду з висновками судів попередніх інстанцій не погоджується, з огляду на таке.
 
Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
 
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як
за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
 
Відповідно до частин сьомої-десятої статті 84 ЦПК України особи, які не мають 
можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.
 
Тобто положення статті 84 ЦПК України містять альтернативні варіанти дій суду першої інстанції в разі ухилення від виконання учасником справи вимог щодо надання доказів. Залишення позову без розгляду є лише одним з них і може застосовуватися тільки в разі неможливості здійснення судом розгляду справи за відсутності таких доказів.
 
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 травня 2023 року у справі № 523/20414/21, провадження № 61-2682св23
 
Пунктом 9 частини першої статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.
 
Системний аналіз положень зазначених норм процесуального права дозволяє дійти до висновку, що залишення позову без розгляду у випадку неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин неподання доказів може бути за умови з`ясування питання яке значення мають ці докази, при цьому суд має процесуальні підстави для визнання обставини, для з`ясування якої витребовувався доказ, або для відмови у визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами.
 
Звернувшись до суду із позовом, АТ «Альфа-Банк» надало суду докази, а саме: кредитний договір, в якому зазначено суму наданого кредиту, строк кредитування, спосіб погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, спосіб надання кредиту та інші умови; додаткову угоду до договору кредиту; іпотечний договір та договір про внесення до нього змін; розрахунок заборгованості за кредитом, в якому зазначені  дата сплати та максимальний залишок заборгованості згідно з графіком, дата та сума фактичного погашення кредиту, залишок строкової, простроченої та загальний залишок заборгованості.
 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 жовтня 2021 року клопотання відповідача про витребування доказів задоволено, витребувано у АТ «Альфа-Банк» належним чином завірені копії: кредитної справи за кредитним договором                            № 380/2067/08-Пі від 11 серпня 2008 року; платіжних документів про надання                     ОСОБА_1 кредиту та отримання його нею (заяви на видачу готівки з позичкового рахунку № НОМЕР_1 та квитанції про отримання; меморіальних ордерів про зарахування кредитних коштів на позичковий рахунок № НОМЕР_1 ); документів, що підтверджують відкриття ОСОБА_1 рахунків № НОМЕР_1 ,                № НОМЕР_2 ; індивідуальної ліцензії на здійснення разової валютної операції, зокрема, використання кредиту, наданого ОСОБА_1 в іноземній валюті, як засобу платежу; генеральної ліцензії банку АТ «Укрсоцбанк»; витягів за рахунками                           № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 за кредитним договором № 380/2067/08-Пі від 11 серпня 2008 року за весь період дії кредитного договору в розрізі обліку заборгованості за кредитом, простроченим кредитом, процентах, прострочених процентах, комісії, простроченої комісії, пені з урахуванням переносів (включно з періодами до/після переносу сальдо).
 
23 листопада 2021 року представник позивача ОСОБА_4 на виконання вимог ухвали від 18 жовтня 2021 року надав суду копію кредитної справи за кредитним договором № 380/2067/08-Пі від 11 серпня 2008 року; копію генеральної ліцензії банку АТ «Укрсоцбанк»; копії витягів за особовими рахунками № НОМЕР_1 та                    № НОМЕР_2 за кредитним договором № 380/2067/08-Пі від 11 серпня                    2008 року.
 
Тобто позивач частково виконав вимоги ухвали про витребування доказів.
 
При цьому суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду з посиланням на пункт 9 частини першої статті 257 ЦПК України, не з`ясував яке значення мають докази, які не були надані позивачем на виконання вимог ухвали суду від 18 жовтня 2021 року, та у чому полягають перешкоди для вирішення спору без надання таких доказів за наявними в справі письмовими доказами.
 
З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ПАТ «УкрСиббанк» без розгляду на підставі пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
Апеляційний суд зазначених недоліків не усунув та помилково залишив судове рішення місцевого суду без змін.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України, у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Згідно з частиною шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
За викладених обставин ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року та постанова Київського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року не можуть вважатися законними і обґрунтованими та підлягають скасуванню, а справу слід передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Керуючись статтями 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» задовольнити.
 
Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 12 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2023 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 І. М. Фаловська   Судді:                                                                                            В. М. Ігнатенко                                                                                                          С. О. Карпенко                                                                                                                                                                                                            А. С. Олійник                                                                                                                В. В. Сердюк