СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року                                      м. Харків                            Справа № 905/1870/20

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Стойка О.В., суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О.
за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.;

прокурор – Хряк О.О. за посвідченням;
та представників учасників справи – не з`явилися;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду   заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Телевізійна компанія “Орбіта”, м. Покровськ Донецької області вх. №1474 Д про прийняття додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги Харківської обласної прокуратури (вх. №1474 Д) на рішення Господарського суду Донецької області від 20.06.2023 року у справі №905/1870/20

за позовною заявою Покровської окружної прокуратури Донецької області, м. Покровськ Донецької області, в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України, м. Дніпро,

до відповідачів: 1) Відділу культури, туризму та охорони культурної спадщини Покровської міської ради Донецької області, м. Покровськ Донецької області,

та 2) Товариства з обмеженою відповідальністю “Телевізійна компанія “Орбіта”, м.   Покровськ Донецької області,

про визнання недійсним рішення тендерного комітету та укладеного на його підставі договору №15-2020 від 04.03.2020 на суму 250000,00 гривень
про стягнення 36212310,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.02.24 апеляційну скаргу Харківської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Донецької області від 20.06.2023 року у справі №905/1870/20– залишено без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 20.06.2023 року у справі №905/1870/20 – залишено без змін, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднесено на Відділ культури, туризму та охорони культурної спадщини Покровської міської ради Донецької області, м. Покровськ Донецької області.
До Східного апеляційного господарського суду через систему Електронний суд 20.02.2024р. року від представника Відповідача 2 надійшла заява про ухвалення додаткової  постанови у даній справі щодо розподілу судових витрат на надання професійної правничої допомоги, понесених останнім під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції в сумі                         18   000,00  грн., відшкодування яких просив покласти на прокуратуру.
Обґрунтовуючи надану заяву, Відповідач 2 посилався на те, що при складанні відзиву на апеляційну скаргу ним було зазначено про очікування понесення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу за орієнтовним розрахунком в розмірі 12  394,00грн., а також згідно надання доказів понесення таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення на підставі п. 8 ст.129 ГПК України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 року у справі №905/1870/20 прийнято до розгляду вищезазначену заяву, запропоновано сторонам надати до суду пояснення або заперечення з приводу вказаної заяви та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.02.2024 р. о 12:45год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 131.
Оскільки Відповідач 2 в заяві вимагав відшкодувати саме за рахунок Харківської обласної прокуратури, всупереч висновку постанови Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 щодо розподілу судових витрат, ухвалою судової колегії від 21.02.24р. було зобов`язано Відповідача 2 надати письмові пояснення щодо підстав таких вимог.
Таких пояснень від Відповідача 2 не надходило.
До Східного апеляційного господарського суду через систему Електронний суд 28.02.2024р. від Відповідача 1 надійшли письмові пояснення в яких він залишив вирішення даного питання на розсуд суду.
Від Прокуратури надійшли заперечення проти заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в якій він просив відмовити у її задоволенні, оскільки спір виник з неправильних дій Відповідачів щодо проведеної переговорної процедури закупівлі.
Від Позивача надійшли письмові пояснення за змістом яких останній просив суд оцінити рівень адвокатських витрат, застосувати критерії розумності та співмірності наданих послуг при розгляді даної заяви.
Жодних заперечень від учасників  справи щодо співмірності заявлених Відповідачем до відшкодування судових витрат на правничу допомогу, а також її доведеності та обґрунтованості –не надходило.
У судовому засіданні 18.03.24 Прокурор підтримав свої заперечення, просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Інші учасники справи  в судове засідання не з`явились, але були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду заяви Відповідача 2 за їх відсутності, оскільки вони не скористались своїм правом, передбаченим статтею 42 ГПК України.
Розглянувши в судовому засіданні питання щодо розподілу витрат Відповідача 2 на правничу допомогу, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового її відшкодування огляду на таке.
У відзиві на апеляційну скаргу Позивач заявив про очікування понесення витрат на правову допомогу в сумі 12  394,00грн, але повідомив про надання доказів фактично понесених витрат після перегляду справи в суді апеляційної інстанції.
На підтвердження фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 18  000,00 грн, Відповідачем 2 надано:
- Договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №01/А/22 від 19.12.22 року, укладений  між Відповідачем 2 та адвокатом  Гінінгер Андрієм Анатолієвичем;
- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЧЦ№000461 від 27.12.2019 року видане на підставі рішення Ради адвокатів Чернівецької області від 29.11.2019р. №12/51;
- акт приймання передачі наданих послуг від 19.02.2024 року;
- розрахунок розміру винагороди за Договором.
Відповідно до акту виконаних робіт від 19.02.2024 Відповідачу 2 адвокатом   Гінігер  А.А. було надано наступні послуги:
-підготовка, перевірка касаційної скарги 10/12/23/1870 від 12.10.2023 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 03.10.2023р. у справі №905/1870/20 тривалістю дві години вартістю 2000,00грн.;
-підготовка, перевірка відзиву на апеляційну скаргу №08/15/23/1870 від 15.08.2023р. тривалістю сім годин вартістю 7000,00 грн.;
-участь у судових  засіданнях Східного апеляційного господарського суду по справі №905/1870/20 22.08.2023, 03.10.2023р., 19.02.2024 загальною  вартістю 9 000,00грн., з розрахунку по 3000,00грн за один судодень.
Загальна вартість наданих послуг складає  18 000,00 грн.
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За приписами ч.1 ст.16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою
Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положеннями статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У ч.2 ст.126 ГПК України зазначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Водночас, за змістом ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. 
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).
Відповідно до матеріалів справи, Відповідач 1 залишив вирішення заяви про розподіл витрат на правничу допомогу на розсуд суду, Прокурор заперечив щодо підстав її відшкодування за його рахунок, а Позивач залишив суду можливість самостійно оцінити заявлені витрати з точки зору їх співмірності та розумності.
Отже за відсутності конкретних заперечень учасників спору щодо доведеності, співмірності та розумності заявлених до розподілу витрат  Відповідача  на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, судова колегія не вбачає підстав до зменшення відповідної суми.  
Разом з тим, згідно ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст.129 ГПК України.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч.5-7,9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7,9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Враховуючи, що у даній справі позовні вимоги базувались на вимогах ЗУ «Про публічні закупівлі», метою прийняття якого було удосконалення системи публічних закупівель, спрямованої на розвиток конкурентного середовища та добросовісної конкуренції у сфері закупівель, а також забезпечення виконання міжнародних зобов`язань України у сфері публічних закупівель, у тому числі протидії «ціновому демпінгу», колегія суддів у відповідності до приписів  ч.5 ст.129 ГПК України вважає, що у даному випадку має враховуватись поведінка обох Відповідачів, правовідносини між якими, всупереч встановленої законом процедури, призвели до порушення вимог закону та  виникнення спору. 
Крім того,  Відповідач 1 не брав участі у судових засіданнях, проте за змістом відзиву на апеляційну скаргу, Відповідачем 1 висловлено аналогічну правову позицію.
Наведені обставини також було констатовано у постанові Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2024 по даній справі, внаслідок чого судовий збір у розмірі 6306,00грн, який було сплачено Прокурором за подання апеляційної скарги, відшкодовано за рахунок  Відповідача 1.
Отже, вимоги заявника про відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок Харківської обласної прокуратури є безпідставними.
За таких обставин, судова колегія вважає, що витрати на правничу допомогу, які понесені Відповідачем 2 в суді апеляційної інстанції підлягають розподілу за рахунок обох відповідачів, внаслідок чого з Відділу культури, туризму та охорони культурної спадщини Покровської міської ради Донецької області слід стягнути половину витрат на професійну правничу допомогу, що понесені Відповідачем 2 у суді апеляційної інстанції у розмірі 9000,00грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 124, 129, 221, 244, 281 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Розподілити судові витрати на професійну правничу допомогу, що понесені Товариством з обмеженою відповідальністю “Телевізійна компанія “Орбіта”, м. Покровськ Донецької області при апеляційному перегляді рішення господарського суду Донецької області від 20.06.2023 року у справі №905/1870/20.
Стягнути з Відділу культури, туризму та охорони культурної спадщини Покровської міської ради Донецької області, м. Покровськ Донецької області (85300, Донецька область, м.  Покровськ, вул. Європейська, 22, код ЄДРПОУ 001183839) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Телевізійна компанія “Орбіта”, м. Покровськ Донецької області (адреса: 85300, Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, 1, код ЄДРПОУ 22025804) витрати на професійну правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 9000,00грн.
Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.
Додаткова постанова набирає сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного тексту судового рішення.
          Повний текст постанови складено та підписано 21.03.2024р.

Головуючий суддя                                                                         О.В. Стойка  

Суддя                                                                                                О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                                Д.О. Попков