УХВАЛА
22 лютого 2024 року
м. Київ
Справа № 752/21453/20
Провадження № 14-152цс23
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Воробйової І. А.,
суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., 
Желєзного І. В., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ткача І. В., Ткачука О. С., 
Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.
розглянула заяву про самовідвід судді Банаська Олександра Олександровича від участі у розгляді справи № 752/21453/20
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року (суддя Шевченко Т. М.) та постанову Київського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року (у складі колегії: головуючий суддя Голуб С. А., Писана Т. О., Таргоній Д. О.)
у справі за позовомОСОБА_1 
до 
1) Державного агентства України з управління зоною відчуження,
2) Державного спеціалізованого підприємства ?Об`єднання ?Радон? 
про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення премії.
УСТАНОВИЛА:
У жовтні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного агентства України з управління зоною відчуження та Державного спеціалізованого підприємства ?Об`єднання ?Радон? (далі - ДСП ?Об`єднання ?Радон?) про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення премії.
Рішенням від 01 грудня 2021 року Голосіївський районний суд міста Києва позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Стягнув з ДСП ?Об`єднання ?Радон? на користь ОСОБА_1  217 962,00 грн премії за І квартал 2020 року та 2 179,62 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні інших вимог відмовив.
Постановою від 01 серпня 2022 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 та задовольнив апеляційну скаргу ДСП ?Об`єднання ?Радон?. Скасував рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року в частині задоволених позовних 
вимог щодо стягнення премії та ухвалив у цій частині нове рішення, яким відмовив у задоволенні позову про стягнення з ДСП ?Об`єднання ?Радон? на користь ОСОБА_1 217 962,00 грн премії за І квартал 2020 року. В іншій частині рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 2021 року залишив без змін. Вирішив питання розподілу судових витрат.
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 грудня 
2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 серпня 2022 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
Ухвалою від 25 жовтня 2022 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду поновив позивачу строк на касаційне оскарження та після усунення недоліків касаційної скарги відкрив касаційне провадження у справі.
11 жовтня 2023 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу, якою передав справу № 752/21453/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини четвертої статті 403 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). 
Зазначена справа надійшла до Великої Палати Верховного Суду, та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями її було передано судді-доповідачеві Воробйовій І. А.
22 лютого 2024 року суддя Великої Палати Верховного Суду Банасько О. О. подав заяву про самовідвід від участі в розгляді справи № 752/21453/20.
Заява мотивована тим, що близька особа судді працювала у ДСП ?Об`єднання ?Радон? (відповідач 2) до призначення позивача на посаду генерального директора та станом на час перегляду цієї справи працює в іншій юридичній особі, що входить до сфери управління Державного агентства України з управління зоною відчуження (відповідач 1).
Зазначене, на думку судді Банаська О. О., з метою недопущення будь-яких сумнівів в неупередженому розгляді справи є підставою для заявлення самовідводу в порядку статей 36, 39 ЦПК України.
Перевіривши наведені в заяві обставини, Велика Палата Верховного Суду вважає, що в її задоволенні слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 
4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
За частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості.
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб 
запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета 
самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі "Білуха проти України" ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику з, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).
Практика ЄСПЛ свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо 
існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді 
(див. пункти 45-50 рішення ЄСПЛ у справі ?Морель проти Франції?; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі ?Пескадор Валеро проти Іспанії?) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі ?Лука проти Румунії?), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у 
справі ?Ветштайн проти Швейцарії?; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі ?Пабла Кю проти Фінляндії?; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі ?Мікалефф проти Мальти?).
Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що суддя Великої Палати Верховного Суду Банасько О. О. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.
Наведені суддею Великої Палати Верховного Суду Банасько О. О. обставини не свідчать про наявність фактів, які можуть ставити під сумнів його неупередженість, безсторонність та необ`єктивне ставлення до учасників справи, чи про зацікавленість у несправедливому вирішенні справи.
Інших підстав для відводу судді, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України Велика Палата Верховного Суду не встановила.
З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для задоволення заяви судді Банаська О. О. про самовідвід.
Керуючись статтями 36, 39, 40, 261 Цивільного процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Відмовити в задоволенні заяви судді Великої Палати Верховного Суду Банаська Олександра Олександровича про самовідвід від участі у розгляді справи 
№ 752/21453/20 за позовом  ОСОБА_1 до Державного агентства України з управління зоною відчуження, Державного спеціалізованого підприємства ?Об`єднання ?Радон? про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення премії.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
 
Cуддя-доповідач	І. А. Воробйова	
Судді:	 	О. О. Банасько	 	М. В. Мазур	
 	 	О. Л. Булейко	 	С. Ю. Мартєв	
 	 	Ю. Л. Власов	 	К. М. Пільков	
 	 	М. І. Гриців  	 	С. О. Погрібний	
 	 	Ж. М. Єленіна  	 	І. В. Ткач	
 	 	І. В. Желєзний 	 	О. С. Ткачук	
 	 	Л. Ю. Кишакевич	 	В. Ю. Уркевич	
 	 	В. В. Король  	 	Є. А. Усенко	
 	 	О. В. Кривенда  	 	Н. В. Шевцова